Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача адвокат Штабовенко Д.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.06.2017 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось, у них відсутня єдність інтересів, не має взаєморозуміння. Шлюбні відносини припиненні з вересня 2023 року. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не має сенсу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Згідно вимог позову представник позивача адвокат Штабовенко Д.В. просив суд розглянути справу за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, адвокатом відповідача Кузьміною А.О. надано заяву про розгляд справи без участі відповідача, проти позову не заперечували. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що 10.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №399. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved