Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру та способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року з відповідача [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 4500.00 грн. щомісячно, до повноліття дитини. На даний час витрати на утримання дитини зросли, підвищились ціни на продукти харчування, одяг, проїзд, заняття в гуртках. Сума, яку перераховує відповідач на утримання доньки є вкрай недостатньою для забезпечення всіх потреб дитини. Тому позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Царичанського районного суду від 15 березня 2018 року, з аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4 500.00 грн. на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.18). У підготовче судове засідання 28 жовтня 2024 року позивачка не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.120). Відповідач у підготовче судове засідання 28 жовтня 2024 року не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) (а.с.123). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~ \~Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Частиною 3 статті 200\~ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглядаючи цей спір, суд приймає до уваги, що позовні вимоги по суті позову визнав відповідач. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають доньку - [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 жовтня 2013 року, є відповідач (а.с.10). Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500.00 гривень (чотири тисячі п`ятсот грн.), щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 28 лютого 2018 року (а.с.121-122). На підставі рішення суду Царичанським районним судом Дніпропетровської області 16 квітня 2018 року видано виконавчий лист про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача (а.с.13-14). Згідно листа старшого державного виконавця Баранець Я.О. Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 23.09.2024 р. №125346, на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП №69019920 з примусового виконання виконавчого листа №196/200/18 виданого 16.04.2018 року Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500.00 грн., щомісячно, на користь матері [PERSON] до повноліття дитини. 14.04.2023 року старшим державним виконавцем Царичанського РВ ДВС в Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Баранець Я.О. повернуто виконавчий документ стягувачу відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України " Про виконавче провадження" (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого листа). Заборгованість зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №196/200/18 виданого 16.04.2018 року Царичанським районним судом у [PERSON] станом на 12.04.2023 рік відсутня (а.с.21). Згідно довідки про склад сім`ї від 19 вересня 2024 року №341, виданої виконавчим комітетом Царичанської селищної ради, [PERSON] - донька позивачки та відповідача проживає разом з позивачкою (а.с.22). Відповідач згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем (а.с.117). Відповідно до інформації про окремі операції по картці/рахунку за період з 15.03.2018- 23.09.2024 р. відповідачем [PERSON] здійснено перекази коштів на карту Приватбанку через додаток Приват - одержувач [PERSON] (а.с.30-31). Частиною 3 статті 181\~Сімейного Кодексу\~України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно наведених положень закону саме одержувач аліментів має право вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі). Діючим законодавством передбачено право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду. Частина 1\~ст.192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст.181 СК України). Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд зазначає, що зміна способу стягнення аліментів (ст.181 ч.3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. \~ \~ \~ \~Отже, виходячи з вищевказаних положень СК України, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, а також вимагати зміну способу стягнення аліментів належить саме одержувачу аліментів. У даному випадку з позовом про зміну способу стягнення аліментів (з твердої грошової суми на частку заробітку), що є наслідком і зміни розміру аліментів, звернулась одержувач (стягувач) аліментів, що є передбаченим законом правом одержувача аліментів. Згідно зі ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 182\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позивачка, обґрунтовуючи позов, посилається на ті обставини, що аліменти у розмірі 4500 грн. є недостатніми для забезпечення всіх необхідних потреб дитини, донька дорослішає і її потреби постійно зростають та зростають матеріальні витрати на дитину, які позивачка несе на її утримання, також посилається на зміну її матеріального стану. Суд вважає, що вказані доводи позивачки заслуговують на увагу, оскільки на момент постановлення рішення суду про стягнення аліментів, т.б. станом на 15 березня 2018 року, донька сторін мала повних 6 років, на даний час остання має вік 11 років, тому потребує значно більших матеріальних витрат на своє утримання. Також позивачка посилається на ті обставини, що відповідач працездатний, працює, отримує дохід. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги те, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів та відсутність доказів того, що відповідач не може надавати доньці матеріальну допомогу у зазначеному у позову розмірі, також відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки, відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни способу та розміру стягуваних з відповідача аліментів. Отже, суд доходить висновку, що наявні підстави для зміни способу та розміру стягнутих з відповідача аліментів, а тому необхідно змінити спосіб та розмір аліментів, які стягнуто з відповідача згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року з твердої грошової суми у розмірі 4500.00 гривень на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили. Суд зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Одночасно суд вважає за необхідне, після набрання рішенням законної сили, відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2018 року по справі № 196/200/18 про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved