Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, в особі представника Скочко Є.В., звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті за теплопостачання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради протягом опалювальних періодів з листопада 2018 року по 2024 рік надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , де, відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 8592 наданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур зареєстровані користувачі відсутні, уповноваженим власником є [PERSON] , [INFO] . Відповідач, на підставі відкритого особистого рахунку № 920-256879 , повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак оплата за ці послуги не здійснювалася належним чином, у зв`язку з чим станом на 31.07.2021 року з`явився борг перед позивачем у сумі 16265,67 грн за період з 01.11.2019 року по 31.07.2021 року. Даний борг було реструктуризовано шляхом укладання зі споживачем [PERSON] договору про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання №228/2021р./Ц.О.А. строком на 18 місяці. Пунктом 3 цього договору передбачено, що у разі порушення споживачем умов даного договору, підприємство КП «Теплоенерго» має право на примусове стягнення суми заборгованості в судовому порядку. Відповідно до пункту 2 вищезгаданого договору, споживач здійснює оплату не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Пунктом 2.1 передбачено, що у разі несвоєчасної сплати, підприємством КП «Теплоенерго» буде нараховуватися пеня в розмірі від 0,01% до 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше ніж 100% від загальної суми заборгованості. Таким чином перебіг строку виконання зобов`язання починається з 21 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідно до розрахунку сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за вказаною адресою складає: сума боргу на момент укладання договору про реструктуризацію заборгованості: 16265,67 грн; сума боргу на момент подання позовної заяви, а саме на 01.09.2024 року - 31484,02 грн; інфляційне збільшення суми боргу складає 5907,12 грн; 3% річних від суми боргу складає 2186,63 грн. Таким чином, загальна сума боргу складає 39577,77 грн, яку представник позивача просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради Веснін Д.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в котрій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань, відзиву на позов суду не надала, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів та за згоди позивача постановити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» ДМР є комунальним підприємством, основним видом діяльності якого є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії у вигляді гарячої води для задоволення потреб опалення та гарячого водопостачання населення та інших груп споживачів. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 8592 наданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур відповідач [PERSON] , [INFO] , є уповноваженим незареєстрованим власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). За адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.8-9). Відповідно до Договору № 228/2021р./Ц.О.А. про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання від 06.08.2021 року, КП «Теплоенерго» ДМР та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , особистий рахунок № [NUMBER] , уклали договір про зобов`язання споживача сплатити заборгованість за використану теплову енергію, яка виникла станом на 31.07.2021 року в розмірі 16265,67 грн протягом 18 місяців. Також умовами договору передбачено, у разі порушення споживачем умов даного договору, підприємство КП «Теплоенерго» ДМР має право на примусове стягнення суми заборгованості в судовому порядку (а.с.7). Пунктом 2 договору про реструктуризацію заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання передбачено, що споживач здійснює оплату не пізніше 20 числа слідуючого за розрахунковим місяцем. Пунктом 2.1 передбачено, що у разі несвоєчасної сплати, підприємством КП «Теплоенерго» буде нараховуватися пеня в розмірі від 0,01% до 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше ніж 100% від загальної суми заборгованості. (а.с.7). Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за період з 01.11.2019 року по 23.02.2022 року складає 39577,77 грн, з яких: сума основного боргу станом на 01.09.2024 року 31484,02 грн., інфляційні втрати 5907,12 грн, 3% річних 2186,63 грн (а.с. 8-9, 10-11). Згідно зі ст. ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів. Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частина 1 ст. 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд зазначає, що інфляційні втрати розраховані позивачем до 23.02.2022 року включно, що не порушує законодавство, зокрема постанову Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, встановлено, що відповідач отримував послуги з теплопостачання, але не сплачував грошові кошти належним чином за надані послуги, а тому позовні вимоги КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання є обґрунтованими. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст. 12,13 ЦПК України, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості по сплаті за теплопостачання у загальному розмірі 39577,77 грн. Вирішуючи відповідно до вимог ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат, з урахуванням результату розгляду справи, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved