Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третьої частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь судові витрати понесені нею на оплату витрат по наданню її правничої допомоги адвокатом в розмірі 2000 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно, в прохальній частині позовної заяви просить розгляди справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, відзив та клопотання про відкладення розгляду справи не подав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи позицію позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 10.11.2015 року у виконавчому комітеті Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис №12. Від спільного проживання до реєстрації шлюбу, сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 19.06.2020 рішенням Таращанського районного суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Між сторонами, на момент подачі позову не досягнуто згоди з приводу сталого матеріального утримання та виховання дитини. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працездатний і може та повинен надавати таку допомогу, а позивачка самостійно забезпечити потреби дитини в повній мірі не може, остання звернулася до суду з даним позовом. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей і при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін.. Ч. 2 зазначеної статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи викладені обставини, наявні у справі докази, суд прийшов до висновку про можливість задоволення вимог позивача та присудження аліментів в розмірі однієї третьої з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що є необхідним та достатнім для належного її утримання. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 20.09.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Так, згідно ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Крім того, в силу ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачкою подано: договір № 84/24 про надання правничої допомоги адвокатом від 17.09.2024, укладеного між позивачкою [PERSON] та адвокатом Якименком О.В.; акт № 84/24-1 виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги адвокатом від 17.09.2024, відповідно до якого вартість виконаних робіт складає 2000,00 грн; копію квитанції № 84/24/2 від 17.09.2024 про оплату витрат на надання правничої допомоги (гонорару) адвокатом у розмірі 2000,00 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3207/10. Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу, а тому вимоги щодо відшкодування витрат за надання юридичної допомоги в розмірі з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають до задоволення. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому згідно із ст.133,141,142 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Враховуючи наведене,

Outcome: approved