Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

26 квітня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що від шлюбу з позивачем має трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Наразі шлюб між сторонами розірваний, діти проживають разом із матір`ю. Донедавна відповідач надавав кошти на утримання дітей, однак з 2024 року, після сварки із донькою [PERSON] , повідомив, що буде сплачувати аліменти лише за рішенням суду. У зв`язку із викладеним, позивач просить суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, а саме - по 6000 грн. на кожну дитину із врахуванням подальшої індексації. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2024 року цивільну справу № 753/8529/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 01 травня 2024 року 13 травня 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 20 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання 11 червня 2024 року о 10:30 год. Судове засідання призначене на 11 червня 2024 року було відкладено на 26 липня 2024 року на 10:00 год. 11 червня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги та згоден щодо сплати аліментів у розмірі 3 000 грн з подальшою індексацією на кожну дитину. Також у відзиві зазначено про те, що відповідач любить своїх дітей та намагається максимально забезпечувати їх усім необхідним в міру своїх можливостей та з врахуванням свого матеріального стану, сплачуючи не тільки аліменти, а приймаючи участь у додаткових витратах на потреби дітей, зокрема, на лікування, придбання речей. Відповідач має на утриманні матір, яка страждає на онкологічне захворювання. Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що дохід відповідача з листопада 2023 по квітень 2024 року склав 50700 грн, відповідач має заборгованість за банківськими рахунками, доходу від здачі в оренду належних йому земельних ділянок він не отримує. Розмір аліментів, які згоден платити відповідач на утримання дітей (3000грн на кожну дитину) відповідач вважає обгрунтованим та справедливим, та саме такий розмір відповідач зможе сплачувати стабільно та гарантовано. 19 червня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій йшлося про те, що позивач у повному обсязі підтримує раніше заявлені нею позовні вимоги та серед іншого зазначив, що відповідач після сварки з донькою [PERSON] у лютому 2024 року перестав надавати кошти на утримання дітей, а лише після прохань позивача відновив сплату аліментів. Позивач зазначає, що відповідач окрім офіційного доходу має ще й прихований дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти на дітей у розмірі 6000 грн на кожну дитину. Представник позивача зазначив, що відповідачем не було надано доказів того, що відповідач утримує своє хвору матір та щодо того, яким саме чином виникла заборгованість по картковим рахункам відповідача. 25 липня 2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. У судовому засіданні 26 липня 2024 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, та витребувано від Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо руху грошових коштів за усіма банківськими рахунками [PERSON] , які відкриті на його ім`я у вказаній банківській установі, за період часу, починаючи з 01 листопада 2023 року і по 30 квітня 2024 року. Визначено строк виконання ухвали суду протягом 5 днів з дня одержання її копії. Судове засідання було відкладено на 28 серпня 2024 року на 15:30 год. 23 серпня 2024 року до суду від АТ «Універсал Банк», на виконання вищезгаданої ухвали суду, надійшла витребувана інформація. Судове засідання призначене на 28 серпня 2024 року не відбулося, у зв`язку із розглядом суддею клопотань Дарницького УП ГУ НП в м. Києві про обрання запобіжних заходів. Судове засідання було призначено на 30 вересня 2024 року на 10:40 год. Станом на 30 вересня 2024 року АТ КБ «Приватбанк» не виконав вимоги ухвали суду від 26 липня 2024 року, не надав суду витребувані документи та не повідомив про причини неможливості їх подання. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року було застосувано до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» захід процесуального примусу у вигляді штрафу, стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»в дохід державного бюджету України штраф в розмірі 908,40 грн. Судове засідання було відкладено на 29 жовтня 2024 року на 11:30 год. У судове засідання призначене на 29 жовтня 2024 року з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник позивача підтримав позовні вимоги, доводи, викладені у позові та відповіді на відзив, просив задовольнити позов у повному обсязі. Окрім того, представник позивача просив суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, починаючи з дня набранням рішенням законної сили. Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, просив задовольнити позовні вимоги частково, а саме - стягувати із відповідача аліменти на користь позивачки на утримання їх спільних дітей у розмірі 3000,00 грн на кожну дитину, наголосив на тому, що відповідач до подачі позову до суду сплачував аліменти на дітей щомісячно 16 000 грн, а також надав кошти на додаткові витрати. Просив суд визначити такий розмір аліментів, щоб це не було для відповідача надмірним тягарем. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши позиції сторін, викладені у заявах по суті справи, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача надані у судовому засіданні, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з квітня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/5424/22 від 06 жовтня 2022 року (а.с.12-13) Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітній дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане виконавчим комітетом Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 18, серія [NUMBER] (а.с.8); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 19, серія [NUMBER] (а.с. 9) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 773, серія [NUMBER] (а.с. 10) Факт проживання дітей разом з матір`ю не заперечувався відповідачем, як і не заперечувався обов`язок щодо утримання дітей та надання їм матеріальної допомоги. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Суд, визначаючи розмір аліментів, який має стягуватись із відповідача на користь позивача, враховує стан здоров`я дітей, наявність у відповідача на утриманні інших осіб. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що на утриманні відповідача перебуває його хвора мати, оскільки надані суду медичні документи про стан здоров`я матері, не підтверджує факт її перебування на його утриманні. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , враховуючи вік дітей, те, що відповідач працевлаштований, має стабільний заробіток, не має інших аліментних зобов`язань стосовно інших осіб (інше суду не доведено), враховуючи те, що як вбачається із долученої до позовної заяви виписки по картковому рахунку позивачки, відповідач з січня 2022 року по лютий 2024 року перераховував їй кошти на утримання дітей в загальному розмірі 16000 грн, що свідчить про наявність у відповідача фінансової можливості щодо сплати аліментів у відповідному розмірі, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дітей покладається у рівних частинах на обох батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а саме - по 5000,00 грн на кожну дитину, У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, однак позивачем ставилася вимога про стягнення аліментів, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, відтак, така вимога підлягає задоволенню, з урахуванням норми статті 13 ЦПК України (суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках). Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial