Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

В лютому 2022 року Фермерське господарство [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ГАВРИЛЮК», про витребування земельних ділянок з чужого володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 квітня 1996 року [PERSON] отримав державний акт на право постійного користування землею серії ХР-02-00-000528, який посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 36,40 гектарів, розташованою на території Великокомишувахської сільської ради, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства. 23 вересня 1996 року, розпорядженням Барвінківської РДА Харківської області №634, зареєстровано юридичну особу - Фермерське господарство [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . 08 серпня 2019 року Протоколом №2 Загальних Зборів членів Фермерського господарства Корнієнко Анатолія Івановича у зв`язку зі смертю засновника ФГ [PERSON] - [PERSON] виключено зі складу членів, виконавчим директором ФГ Корнієнко А.І. було призначено [PERSON] . 24 вересня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області винесло наказ №8999-СГ «Про впорядкування земельно-облікових відомостей», відповідно до якого наказано вважати припиненим право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 36,40 гектарів, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району Харківської області, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХР-02-00-000528, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 11 квітня 1996 року, у зв`язку зі смертю користувача земельної ділянки гр. [PERSON] . Не погоджуючись з даним наказом Фермерське господарство [PERSON] звернулися до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права користування земельною ділянкою та визнання недійсним наказу. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19 жовтня 2020 року позов було задоволено, після чого позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), однак йому було відмовлено через те, що земельні ділянки зазначеного масиву перебувають у приватній власності громадян. Представник позивача за ордером про надання правової допомоги [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ГАВРИЛЮК» за ордером про надання правової допомоги [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та довідками про доставку смс-повідомлення, проте в судове засідання не з`явилася. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повернутими поштовими відправленнями за закінченням терміну зберігання. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з метою створення селянського (фермерського) господарства, гр. [PERSON] на виконання ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року) подав до районної ради Барвінківського району заяву 17 жовтня 1995 року про виділення земельної ділянки. Рішенням Барвінківської районної ради народних депутатів від 22 листопада 1995 року надано згоду на виділення [PERSON] земельної ділянки для ведення селянського господарства у постійне користування площею 44,6 га. На підставі вказаного рішення [PERSON] замовив Технічний звіт по встановленню окружних меж, підготовці до видачі державного акта на земельну ділянку відведену [PERSON] в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства. При отримані координат окружної межі складений план та вирахувана площа земельної ділянки склала 36,40 га. 11 квітня 1996 року виданий Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-02-00-000528 на ім`я [PERSON] , який посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 36,40 гектарів, розташованою на території Великокомишувахської сільської ради, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства. Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-02-00-000528 зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26. (а.с. 15) 19 вересня 1996 року на виконання вимог ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року) [PERSON] подав заяву про реєстрацію юридичної особи - фермерського господарства. 23 вересня 1996 Розпорядженням Барвінківської РДА Харківської області №634, зареєстровано юридичну особу - Фермерське господарство [PERSON] . (а.с. 16) 04 березня 1997 року Фермерське господарство [PERSON] було внесено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій та присвоєно Ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності 24664740. (а.с. 18) Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Фермерське господарство [PERSON] , код [NUMBER] , діє до теперішнього часу, керівником якого є [PERSON] . (а.с. 17 18) Таким чином, на час отримання земельної ділянки для створення ФГ [PERSON] земельна ділянка мала своє цільове призначення -забезпечувала правові підстави створення та подальшу господарську діяльність суб`єкта підприємництва - селянського (фермерського) господарства. 22 липня 2019 року Протоколом №1 Загальних Зборів членів Фермерського господарства [PERSON] до складу членів ФГ Корнієнко А.І. було включено [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 19) [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 20) 08 серпня 2019 року Протоколом №2 Загальних Зборів членів Фермерського господарства Корнієнко Анатолія Івановича у зв`язку зі смертю засновника ФГ [PERSON] - [PERSON] виключено зі складу членів, виконавчим директором ФГ Корнієнко А.І. було призначено [PERSON] . (а.с. 21) З матеріалів справи вбачається, що з моменту створення та реєстрації ФГ Корнієнко А.І., після смерті [PERSON] та до теперішнього часу саме вказане господарство здійснює користування спірною земельною ділянкою, яка була видана саме для його створення, хоча і оформлена на виконання вимог чинного на той час законодавства на ім`я Голови господарства. Отримання спірної земельної ділянки саме для створення вказаного ФГ підтверджується також Статутом ФГ Корнієнко А.І. в редакції від 2019 року. (а.с. 24 - 27) 24 вересня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області винесло наказ №8999-СГ «Про впорядкування земельно-облікових відомостей», відповідно до якого наказано вважати припиненим право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 36,40 га, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району Харківської області, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХР-02-00-000528, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 11 квітня 1996 року, у зв`язку зі смертю користувача земельної ділянки гр. [PERSON] . Земельну ділянку загальною площею 36,40 га віднесено до земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Наказано вважати таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею серії ХР-02-00-000528, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26 від 11 квітня 1996 року, у зв`язку зі смертю користувача земельної ділянки. (а.с. 28) Не погоджуючись з даним наказом Фермерське господарство [PERSON] звернулися до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права користування земельною ділянкою та визнання недійсним наказу. Рішенням Господарського суду Харківської області від 19 жовтня 2020 року позов було задоволено повністю. Визнано за Фермерським господарством [PERSON] право постійного користування земельною ділянкою площею 36,40 гектарів, розташованою на території Великокомишувахської сільської ради, призначеною для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я [PERSON] відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХР-02-00- 000528, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №26. Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області №8999-СГ «Про впорядкування земельно-облікових відомостей» від 24 вересня 2019 року. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Фермерського господарства [PERSON] - 3842,00 грн судового збору. (а.с. 29 34) 19 травня 2021 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області винесло наказ №2356-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ФГ Корнієнко Анатолія Івановича у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 36,4 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Великоромишуваської сільської ради Барвінківського району Харківської області у зв`язку з тим, що за інформацією Відділу у Барвінківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, земельна ділянка зазначена на графічних матеріалах розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6320481000:03:000:0939 та земельні ділянки зазначеного масиву перебувають у приватній власності громадян. (а.с. 35) Згідно відповіді від 28 січня 2020 року №19/102-20 ГУ Держгеокадастру у Харківській області на адвокатський запит №02-20 від 21 січня 2020 року, відділ повідомив, що надати інформацію щодо проведення розпаювання земельної ділянки площею 36,40 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії XP-02-00-000528, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за № 26 від 11 квітня 1996 року, перебувала у постійному користуванні гр. [PERSON] , неможливо, у зв`язку з невизначеністю у запиті та незрозумілістю (для даного випадку) терміну «розпаювання». В межах земельної ділянки, зазначеної у пункті 1 цього листа, із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності були сформовані та зареєстровані 18 земельних ділянок з кадастровими номерами 6320481000:03:000:1020-1037. (а.с. 36) Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельні ділянки з кадастровими номерами: 6320481000:03:000:1020 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1021 площею 1.1839 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1022 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1023 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада, 6320481000:03:000:1024 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1027 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1029 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область. Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1030 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область. Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1031 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1033 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1034 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1035 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада, 6320481000:03:000:1036 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада; 6320481000:03:000:1037 площею 2,0 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада, 6320481000:03:000:1058 площею 1.8816 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада, 6320481000:03:000:1060 площею 1.8694 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада перебувають у приватній власності [PERSON] . Земельна ділянка площею 2,0000 га з кадастровим номером 6320481000:03:000:1028, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада перебуває у приватній власності [PERSON] та на праві оренди земельної ділянки у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГАВРИЛЮК». Земельна ділянка площею 2,0000 га з кадастровим номером 6320481000:03:000:1032, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Харківська область, Барвінківський район, Великокомишуваська сільська рада перебуває у приватній власності [PERSON] та на праві оренди земельної ділянки у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ГАВРИЛЮК». (а.с. 37 56) Згідно відповіді\~від 26\~жовтня 2023\~року №29-20-11-5660/0/19-23\~ГУ Держгеокадастру\~у Харківській\~області на\~адвокатський запит\~№09-23\~від 03\~жовтня 2023\~року,\~повідомив,\~що формування\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 6320481000:03:000:0939\~відбулося відповідно\~до документації\~із землеустрою.\~Відповідно до\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельних ділянок\~у власність\~гр.\~ [PERSON] ,\~гр.\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~гр.\~ [PERSON] ,\~гр.\~ [PERSON] ,\~за рахунок\~земель запасу\~державної власності,\~сільськогосподарського призначення\~сільськогосподарських угідь\~(рілля),\~для ведення\~особистого селянського\~господарства розташованої\~за межами\~населених пунктів\~на території\~Великокомишуваської сільської\~ради Барвінківського\~району Харківської\~області,\~що обліковується\~в місцевому\~фонді документації\~із землеустрою\~та оцінки\~земель код\~2019МФІЗХЛБB000133,\~земельна ділянка\~з кадастровим\~номером 6320481000:03:000:0939\~була поділена\~на 7\~(сім)\~окремих земельних\~ділянок.\~В результаті\~зазначеного поділу\~було здійснено\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~6320481000:03:000:0939,\~шляхом закриття\~Поземельної книги\~із скасуванням\~кадастрового номера\~земельної ділянки.\~Новоутворені земельні\~ділянки були\~зареєстровані в\~Державному земельному\~кадастрі,\~їм присвоєно\~наступні кадастрові\~номери:\~з 6320481000:03:000:1003\~по 6320481000:03:000:1009.\~Відповідно до\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~за рахунок\~земель сільськогосподарського\~призначення державної\~форми власності\~цільове призначення\~земельної ділянки:\~для ведення\~особистого селянського\~господарства розташованої\~за межами\~населених пунктів\~на території\~Великокомишуваської сільської\~ради Барвінківського\~району Харківської\~області,\~що обліковується\~в місцевому\~фонді документації\~із землеустрою\~та оцінки\~земель код\~2019МФ13ХАБВ000182,\~ділянка земельна\~3\~кадастровим номером\~6320481000:03:000:1009\~була поділена\~на 17\~(сімнадцять)\~окремих земельних\~ділянок.\~В результаті\~зазначеного поділу\~було здійснено\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~6320481000:03:000:1009\~шляхом закриття\~Поземельної книги\~із скасуванням\~кадастрового номера\~земельної ділянки.\~Новоутворені земельні\~ділянки були\~зареєстровані в\~Державному земельному\~кадастрі,\~їм присвоєно\~наступні кадастрові\~номери:\~з 6320481000:03:000:1021\~по 6320481000:03:000:1037.\~Відповідно до\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~за рахунок\~земель сільськогосподарського\~призначення державної\~форми власності\~цільове призначення\~земельної ділянки:\~для ведення\~особистого селянського\~господарства розташованої\~за межами\~населених пунктів\~на території\~Великокомишуваської сільської\~ради Барвінківського\~району Харківської\~області була\~сформована земельна\~ділянка з\~кадастровим номером\~6320481000:03:000:1020,\~що обліковується\~в місцевому\~фонді документації\~із землеустрою\~та оцінки\~земель код\~2019МФ13ХАБВ000180.\~Відповідно до\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянки\~у власність\~за рахунок\~земель сільськогосподарського\~призначення державної\~форми власності\~цільове призначення\~земельної ділянки:\~для ведення\~особистого селянського\~господарства розташованої\~за межами\~населених пунктів\~на території\~Великокомишуваської сільської\~ради Барвінківського\~району Харківської\~області,\~що обліковується\~в місцевому\~фонді документації\~із землеустрою\~та оцінки\~земель код\~2019МФІЗХАБВ000190,\~земельна ділянка\~з кадастровим\~номером 6320481000:03:000:1025\~була поділена\~на 2\~(дві)\~окремі земельні\~ділянки.\~В результаті\~зазначеного поділу\~було здійснено\~скасування державної\~реєстрації земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~6320481000:03:000:1025\~шляхом закриття\~Поземельної книги\~із скасуванням\~кадастрового номера\~земельної ділянки.\~Новоутворені земельні\~ділянки були\~зареєстровані в\~Державному земельному\~кадастрі,\~їм присвоєно\~наступні кадастрові\~номери:\~6320481000:03:000:1060\~та 6320481000:03:000:1061. Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної форми власності цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району Харківської області, що обліковується в місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель код 2020МФІЗХАБВ000046, земельна ділянка з кадастровим номером 6320481000:03:000:1026 була поділена на 2 (дві) окремі земельні ділянки. В результаті зазначеного поділу було здійснено скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6320481000:03:000:1026 шляхом закриття Поземельної книги із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки. Новоутворені земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі, їм присвоєно наступні кадастрові номери: 6320481000:03:000:1058 та 6320481000:03:000:1059. На сьогоднішній день земельні ділянки з кадастровими номерами: 6320481000:03:000:1020 - 6320481000:03:000:1024, 6320481000:03:000:1027 - 6320481000:03:000:1037, 6320481000:03.000:1058 - 6320481000:03:000:1061 актуальні та до архіву не переносились. Так, оскільки позивач Фермерське господарство [PERSON] позбавлений права володіння своєю земельною ділянкою, він був змушений звернутися до суду з позовом про витребування земельних ділянок з чужого володіння. В силу вимог ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Згідно ч.1 ст.16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року), громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, для одержання земельної ділянки у користування, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства. Відповідно до ч. 5 ст. 2 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року), на ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право постійного користування землею. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року), було закріплено, що після одержання Державного акта на право постійного користування землею селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року), після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право постійного користування та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону. Як вбачається з матеріалів справи, з метою створення селянського (фермерського) господарства, гр. [PERSON] на виконання ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року) подав до районної ради Барвінківського району заяву від 17 жовтня 1995 про виділення земельної ділянки (як голова новостворюваного ФГ). Відповідно до ч.1 ст.9 «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції від 23 липня 1993 року) після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-деннии термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Частиною 2 цієї статті передбачено, що після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації, селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи. Отже, законом було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової передумови для набуття селянським (фермерським) господарством правосуб`єктності. Одержання земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, в свою чергу, вимагало у подальшому здійснити реєстрацію селянського (фермерського) господарства. Тобто, закон не передбачав права використовувати земельну ділянку, надану у користування для ведення селянського (фермерського) господарства, без створення такого селянського (фермерського) господарства. Разом з тим, Державний акт на право постійного користування землею, відповідно до ч.5 ст.2 вказаного Закону видається на ім`я голови селянського (фермерського) господарства. Таким чином, одержання правовстановлюючого документа на право користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства було необхідною передумовою набуття селянським (фермерським) господарством правосуб`єктності як юридичної особи, а припинення селянського (фермерського) господарства було підставою для припинення права користування цією земельною ділянкою. При цьому, використання такої земельної ділянки без створення селянського (фермерського) господарства законом передбачено не було. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №615/2197/15-ц (провадження № 14-533цс18) зазначено, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа. Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві. У пункті 7.27 постанови від 05 листопада 2019 року у справі №906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі №922/989/18 зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства. З викладеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства, є припинення діяльності такої юридичної особи як селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства). У земельному законодавстві (як чинному на момент створення ФГ Корнієнко А.І., так і на сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника СФГ - відсутня. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19) та багатьох інших. Згідно з положеннями статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Велика Палата Верховного Суду вважає, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (постанова ВП ВС від 14 листопад 2018 року у справі № 183/1617/16, провадження 14-208 цс18) При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)). Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). Велика Палата Верховного Суду нагадує її попередній висновок про те, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України на можливість витребування власником земельних ділянок не впливає їхній поділ та/або об`єднання. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 56)). Таким чином, позивач, який на правовій підставі володіє земельною ділянкою не може здійснювати свої правомочності як власник майна, оскільки наразі у володінні відповідачів перебувають земельні ділянки, які були створені в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6320481000:03:000:0939, тому позивач є обмеженим у праві вільного володіння своїм майном. У відповідності до ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Законом України\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~і основних\~свобод людини\~1950\~року,\~Першого протоколу\~та протоколів\~№ 2,\~4,\~7\~та 11\~до Конвенції»\~№475/97-ВР\~від 17\~липня 1997\~року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно ст.\~17\~Закон України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Статтею 41\~Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Фермерського господарства Корнієнко Анатолія Івановича до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ГАВРИЛЮК», про витребування земельних ділянок з чужого володіння. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 8085 грн. 73 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved