Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Касьян\~В.В.,звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що згідно відомостей Державного земельного кадастру їй належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5324086506:06:001:0011, площею 0,4992 га, розташована у с. Вільхівщина Полтавського району Полтавської області. Земельну ділянку передано у власність [PERSON] згідно рішення виконкому Черкасівської сільської ради від 31.01.2000 р. № 9 «Про приватизацію земельних ділянок». На підставі вказаного рішення Черкасівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 221953. Проте, у вказаному Державному акті відсутні: номер державної реєстрації згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, дата видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, підпис начальника Полтавського районного відділу земельних ресурсів М.М. Кальченка, печатка Полтавського районного відділу земельних ресурсів. Для укладення договору дарування земельної ділянки позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2024 № 394/02-31 приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії- посвідченні договору дарування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5324086506:06:001:0011, площею 0,4992 га, розташованої у с. Вільхівщина Полтавського району Полтавської області, у зв`язку із тим, що подано правовстановлюючий документ, який не відповідає вимогам законодавства. Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4992 га, кадастровий номер: 5324086506:06:001:0011, за адресою: с. Вільхівщина Полтавського району Полтавської області. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 18.09.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07.10.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Касьян В.В. надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача- Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.\~13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. За положеннями статті 2 ЦК України земельні відносини регулюються земельним законодавством. Відповідно до\~ч.\~2,\~4\~ст.\~373\~ЦК України\~право власності\~на землю\~гарантується Конституцією\~України.\~Право власності\~на землю\~(земельну\~ділянку)\~набувається і\~здійснюється відповідно\~до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду України від 22.05.2013 (справа № 6-3Зцс13), 20.05.2015 (справа № 6-21 бцс15), 03.06.2015 (справи № 205цс15, № 6-412цс15, № 6-217цс15) зазначено, що державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Судом встановлено, що Рішенням виконкому Черкасівської сільської ради від 31.01.2000 р. № 9 «Про приватизацію земельних ділянок» [PERSON] передано у власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку (а.с. 11). На підставі вказаного рішення Черкасівською сільською радою Полтавського району Полтавської області видано [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 221953. Проте, у вказаному Державному акті відсутні: номер державної реєстрації згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, дата видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, підпис начальника Полтавського районного відділу земельних ресурсів М.М. Кальченка, печатка Полтавського районного відділу земельних ресурсів. (а.с. 7). Згідно відомостей Державного земельного кадастру [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5324086506:06:001:0011, площею 0,4992 га, розташована у с. Вільхівщина Полтавського району Полтавської області (а.с. 9-10). Для укладення договору дарування земельної ділянки позивач звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2024 № 394/02-31 приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії- посвідченні договору дарування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5324086506:06:001:0011, площею 0,4992 га, розташованої у с. Вільхівщина Полтавського району Полтавської області, у зв`язку із тим, що подано правовстановлюючий документ, який не відповідає вимогам законодавства (а.с. 12). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 3 ст.\~152\~ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також те, що [PERSON] не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивачки, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права власності на земельну ділянку. Судові витрати суд вважає залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved