Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком вказаної вище дитини. 09.02.2024 рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. На даний час вона з дитиною проживає окремо від відповідача і самостійно її утримує, а відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча матеріальне становище є достатнім для забезпечення належного утримання власної дитини. Позивачка [PERSON] в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, а позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав.\~\~\~Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.\~280,281 ЦПК України\~підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Факт спільного проживання дитини з матір`ю за адресою : [ADDRESS] , підтверджується копіями довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1309-5003128628 від 21.02.2024, та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1309-5003128584 від 21.02.2024. Відповідно до\~ст.\~180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України\~передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За таких обставин, враховуючи те, що позивачка самостійно утримує спільну з відповідачем малолітню дитину, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої спільної дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх спільної дитини у частці від його доходів, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі ч.1 ст. 191 СК України, стягнення аліментів на утримання дитини необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 31.07.2024. Відповідно до п.1 ч. 1\~ст.\~430\~ЦПК\~України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах сум платежу за один місяць. Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову, відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved