Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області 20.09.2024 року надійшов вищевказаний позов, згідно якого позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області , актовий запис № 13 від 19 листопада 1967 року. Стислий виклад позиції позивача. 19.11.1967 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області , актовий запис № 13 від 19 листопада 1967 року. Разом з цим, сторони по справі не проживають тривалий час , спільне життя не склалось та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] подала до канцелярії суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог та просив розгляд справи проводити у її відсутність . Процесуальні дії у справі. 30 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі . Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис № 13 від 19 листопада 1967 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Згідно положень статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Верховний Суд в постанові від 3 грудня 2020 року (справа № 456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. На підставі викладеного, надавши оцінку фактичним обставинам справи, позиції сторін, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved