Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Зміст позовних вимог У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023, що становить 238 960,29 грн, яка складається з: суми прострочених платежів за тілом кредиту - 56 260,17 грн; суми прострочених платежів за процентами - 179 250,12 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3450,00 грн та судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» та [PERSON] укладено Договір № 397086-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. За умовами договору ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 47000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.14954256 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 47 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . 20.11.2023 між ТОВ «Бізнес позика»та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 397086-КС-002 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 23 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3 450,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 397086-КС-002 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 397086-КС-002 на загальну суму 72 341,03 грн. [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 26.05.2024 утворилась заборгованість за договором № 397086-КС-002 про надання кредиту в розмірі 238 960,29 грн. У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про витребування доказів. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 липня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2024 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» задоволено.Витребувано в Акціонерного товариства «ПУМБ» інформацію: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 10.08.2023 по 06.05.2024 включно. 22 жовтня 2024 року від Акціонерного товариства «ПУМБ» надійшла запитувана судом інформація. У судове засідання 31 жовтня 2024 року учасники справи не з`явились. Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявлялося. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що поштове відправлення вручено відповідачеві та він є повідомлений про розгляду справи. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом ТОВ «БІЗПОЗИКА» 10.08.2023 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 397086-КС-002 про надання кредиту. 10.08.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 397086-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Договір № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2291. Згідно з п. 2.1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 47 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Пунктами 2.3 - 2.11 кредитного договору визначено: строк, на який надається кредит - 24 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом - в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом - в день 1,14954256, фіксована; комісія за надання кредиту - 7050,00 грн; загальний розмір наданого Кредиту - 47000,00 грн; термін дії договору - до 25.01.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 122160,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9150,85 процентів; дата видачі кредиту - 10.08.2023; дата повернення кредиту - 25.01.2024. Згідно з п. 7.12 кредитного договору спосіб перерахування позичальнику кредиту: в безготівковій формі, шляхом переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий) рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена в розділі 8 Договору ( [NUMBER] ). Перерахування відповідачу на банківську картку грошових коштів 10.08.2023 у сумі 22000,00 грн та 25000,00 грн підтверджується довідками від 05.06.2024 та випискою по особовому рахунку відповідача. 20.11.2023 ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду № 1 до договору № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023. 20.11.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення додаткової угоди № 1 до договору № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023, на умовах визначених офертою. Додаткову угоду № 1 до Договору № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8139. Згідно з п. 1 додаткової угоди № 1 кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 20.11.2023 сума неповернутого позичальником кредиту отриманого відповідно до умов договору становить 33 260,17 грн. Пунктами 2.1 та 2.2 додаткової угоди визначено, що кредит збільшується на 23000,00 грн та кредитодавець, на умовах викладених у договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 23 000,00 грн у строки та на умовах викладених у договорі. Після збільшення суми кредиту, відповідно до цієї додаткової угоди, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 56 260,17 грн. Відповідно до п. 3, 4 додаткової угоди після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 56 260,17 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 6433,92 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 137 372,02 грн; комісія за надання додаткової суми кредиту - 3 450,00 грн. Також сторони виклали п. 2.3, 2.6, 2.7, 2.8, 2.9, 2.11 та 3.2 договору № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023 у новій редакції, а саме: строк, на який надається кредит - 24 тижнів; загальний розмір наданого кредиту - 56260,17 грн; термін дії договору - до 06.05.2024; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 137372,02 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6433,92 процентів; дата повернення кредиту - 06.05.2024. Перерахування відповідачу на банківську картку грошових коштів 20.11.2023 у сумі 23000,00 грн підтверджується інформаційною довідкою № 90/06 від 06.06.2024. Відповідно до розрахунку позивача відповідач у період з 24.08.2023 по 20.11.2023 здійснював часткове погашення заборгованості за договором № 397086-КС-002 про надання кредиту від 10.08.2023 та станом на 06.05.2024 має заборгованість за договором № 397086-КС-002 про надання кредиту в розмірі 238 960,29 грн, з яких суми прострочених платежів по тілу кредиту - 56 260,17 грн, суми прострочених платежів по процентах - 179 250,12 грн, суми прострочених платежів за комісією - 3 450,00 грн. Норми права та мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року у справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18) зазначено, що «положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 та від 07.10.2020 у справі № 127/337824/18 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що «з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів». З досліджених матеріалів справи встановлено, що відповідачем було прийнято пропозицію (оферту) укласти електронний кредитний договір та додаткову угоду до договору, розміщені позивачем на веб-сайті www.my.bizpozyka.com, шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовими ідентифікаторами UA-2291 та UA-8139, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку. Такі дії сторін свідчать про укладення договору позики з дотриманням встановленої Законом України «Про електронну комерцію» форми правочину. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Як зазначалося вище, позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача прострочені платежі за тілом кредиту - 56 260,17 грн, суму прострочених платежів за процентами - 179 250,12 грн, суму прострочених платежів за комісією - 3 450,00 грн. У цій справі судом встановлено, що доказів на погашення відповідачем заборгованості за тілом кредиту у сумі 56 260,17 грн та заборгованості за комісією у сумі 3 450,00 грн матеріали справи не містять, тому, вимоги про їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розрахунок позивача містить відомості про щоденне нарахування платежів за процентами за період з 10.08.2023 по 06.05.2024, тобто в період строку дії договору та в межах строку кредитування, у зв`язку з чим суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача суми прострочених платежів за процентами - 179250,12 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо судового збору Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволених вимог. З огляду на те, що позовні вимоги задоволені судом, то судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, а саме в сумі 2867,52 грн.

Outcome: approved