Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020, підписавши цей договір, відповідач погодилася з викладеними у договорі та у правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку. Відповідно до п.п. 1.1 договору, банк на підставі наданих відповідачем відповідно до вимог законодавства України документів, відкриває відповідачу та обслуговує на умовах тарифного плану «Карта з лімітом «Шоппінг картка 55%grace», розміщені на сайті й на інформаційних стендах у приміщенні установ банку. Згідно з п. 2.1.1 договору, відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 49700,00 грн зі строком його дії до 05.01.2023. В пункті 2.1.4 передбачені умови обслуговування кредиту. Так, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки становить 55% річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55% річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями протягом пільгового періоду становить 0,00%, пільговий період для погашення заборгованості становить 56 днів. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 10-го числа щомісячно мінімальної суми поповнення карткового рахунку. В пункті 2.6 договору встановлена відповідальність відповідача. Так, у разі прострочення сплати відповідачем чергового платежу позивач має право вимагати сплати відповідачем комісії за надання послуг з управління кредитом при простроченні сплати платежу у розмірі до 500 грн. В пункті 4.1. правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» визначено, що за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. 25.01.2023 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» був укладений договір факторингу №237, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» передало (відступив), а ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . Отже, новим кредитором за кредитним договором №97102996000 від 09.12.2020 виступає ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Згідно з умовами договору факторингу №237 від 25.01.2023, до позивача перейшли права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед кредитором, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників. Таким чином, право вимоги кредитора за існуючою заборгованістю [PERSON] , що виникла внаслідок несплати ним боргу за кредитним договором №97102996000 від 09.12.2020, перейшли до позивача. Всупереч умовам договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 06.06.2024 заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 76093,09 грн, з яких: 47543,31 грн заборгованість за основним боргом, 28549,78 грн заборгованість за відсотками. Тому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №97102996000 від 09.12.2020 в розмірі 76093,09 грн, з яких: 47543,31 грн заборгованість за основним боргом, 28549,78 грн заборгованість за процентами за користування грошовими коштами, а також судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 05.07.2024 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 26.09.2024 задовольнив клопотання представника позивача ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» про витребування доказів; витребував з Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» належним чином засвідчену виписку про рух коштів по рахунку коштів картки з лімітом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020. 18.10.2024 на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 26.09.2024 з АТ «УКРСИББАНК» надало суду виписку про рух коштів по рахунку коштів картки з лімітом [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020 за період дії рахунку з 09.12.2020 до 24.01.2023. 29.10.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Власюка І.Т. надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що поданий позов містить, зокрема, вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 28549,78 грн, що перевищує 50% розміру тіла кредиту (47543,31 грн). Визначений договором розмір відсотків не може бути врахований, оскільки він є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційній, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання. Вважає, що відсотки в розмірі 50% тіла кредиту (у розмірі 23771,65 грн) в певній мірі будуть достатньою сумою компенсації. Враховуючи викладене, відповідач визнає позов в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 47543,31 грн, в частині стягнення відсотків позов визнає частково, а саме: в розмірі 23771,65 грн. Судові витрати просить стягнути пропорційно до задоволеного позову. В судове засідання 07.11.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник позивача ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» у позовній заяві просив розгляд справи провести за відсутності представника ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС». Представник відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Власюк І.Т. у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника. В частині третій статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 07.11.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що 09.12.2020 [PERSON] , підписавши анкету-заяву на надання споживчого кредиту, звернувся до АТ «УКРСИББАНК» з метою отримання банківських послуг, зокрема, з метою отримання споживчого кредиту «Револьверна кредитна картка» на таких умовах: строк дії ліміту кредитування 24 місяці, сума кредитного ліміту 49700,00 грн, валюта кредиту гривня, строк кредитування 36 місяців (а.с. 21). 09.12.2020 між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000, за умовами якого банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог законодавства України документів відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану «Картка з лімітом «Шоппінг картка 55 grace», розміщеного на сайті й на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, поточний рахунок, який обслуговується згідно з даним договором-анкетою та Правилами (договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових (поточних) рахунків, опублікованих в газеті «Урядовий кур`єр» №105 від 09.06.2017 (з усіма змінами та доповненнями) та розміщених на сайті та/або на інформаційних стендах у приміщенні установ банку, а саме: поточний рахунок № [NUMBER] у національній валюті України; сторони домовилися, що цей договір-анкета містить заяву клієнта на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається; банк встановлює ліміт овердрафту (надає кредит) на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим договором-анкетою та правилами; правила після підписання сторонами договору-анкети стають його невід`ємною частиною; підписуючи договір-анкету, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі-анкеті та в правилах; підписи сторін під договором-анкетою вважаються одночасно підписами під правилами, при цьому, після підписання сторонами цього договору-анкети, правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору-анкети (розділ 1 Договору); ліміт кредитування встановлюється у розмірі 49700,00 грн, строк дії ліміту кредитування з дати укладання договору до 05.01.2023, щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування у відповідності до тарифного плану, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки 55% річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями 55% річних, процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями 0,00% протягом пільгового періоду, пільговий період для погашення заборгованості до 56 днів; орієнтовна загальна вартість ліміту кредитування 77520,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка ліміту кредитування 55%; підписанням цього договору-анкети клієнт, серед іншого, засвідчує, що він особисто ознайомився з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті, він отримав від банку інформацію про умови кредитування відповідно до вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про споживче кредитування» (а.с. 22-24). Відповідно до копії додаткової угоди №97126126000 від 14.12.2020 до договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020, укладеної між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , сторони домовилися, що в межах ліміту кредитування, встановленого згідно з умовами п. 2.1 договору, банк надає клієнту 14490 грн; процентна ставка за користування кредитом становитиме 0,00001% річних, комісія за управління кредитом становитиме 2,88%, протягом пільгового періоду на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями застосовується пільгова комісійна ставка, що складає 0,00% річних, строк дії пільгового періоду з 14.12.2020 до 05.10.2021 (а.с. 16-17). На підтвердження факту укладення договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020, факту ознайомлення та погодження з його умовами [PERSON] до позову долучено копію паспорту споживчого кредиту інформаційний лист, який 09.12.2020 підписаний [PERSON] (а.с. 25-26), а також правила (договірні умови) відкриття, використання і обслуговування поточних рахунків фізичних осіб у національній і іноземних валютах в АТ «УКРСИББАНК» (зі змінами) (а.с. 37-47). 25.01.2023 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСИББАНК» (клієнт) та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕРРА ФІНАНС»(фактор) укладено договір факторингу №237, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором; права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді; право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає з моменту підписання акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 2 до цього договору), але не раніше сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором (а.с. 28-33). На підтвердження оплати за договором факторингу №237 від 25.01.2023 до позовної заяви долучено копію платіжної інструкції №67 від 25.01.2023, за якою ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» сплатило на користь АТ «УКРСИББАНК» кошти в сумі 4937295,85 грн (а.с. 34). Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №237 від 25.01.2023, на виконання договору факторингу №237 від 25.01.2023, укладеного між фактором та клієнтом, клієнт АТ «УКРСИББАНК» передав, а фактор ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняв на умовах, визначених договором, права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №97102996000 від 09.12.2020 в сумі 76093,09 грн, з яких: 47543,31 грн заборгованість за основним договором, 28549,78 грн заборгованість за відсотками (а.с. 35). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №97102996000 від 09.12.2020, заборгованість [PERSON] станом на 06.06.2024 становить 76093,09 грн, з яких: 47543,31 грн заборгованість за основним боргом, 28549,78 грн заборгованість за відсотками (а.с. 49). 26.03.2024 ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» направило на адресу проживання [PERSON] вимогу про усунення порушень умов кредитного договору №97102996000 від 09.12.2020, а саме: погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі 76093,09 грн (а.с. 48). На підтвердження факту користування грошовими коштами за кредитним договором №97102996000 від 09.12.2020 та факту несплати грошових коштів надано виписку про рух коштів по рахунку картки з лімітом [PERSON] за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020 за період дії рахунку з 09.12.2020 до 24.01.2023 (а.с. 90-124). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В частині першій\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В частині другій статті 1054 ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В частині першій статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 (справа № 2-383/2010) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить стягнути заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за процентами. У постанові від 28.06.2022 (справа № 464/6785/14-ц) Верховний Суд вказав, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов за оспорюваним кредитним договором, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; на момент укладення договору позивач не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору, був проінформований про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, тривалий час виконував умови кредитного договору, підписував додаткові угоди; відповідно до пункту 8.5 кредитного договору позичальник підтвердив, що розуміє наслідки настання валютних ризиків за кредитом в іноземній валюті, та йому повідомлена інформація щодо методики визначення курсів і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти; до укладення кредитного договору він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту у кредитора. У постанові від 25.05.2021 (справа № 554/4300/16-ц) Верховний Суд дійшов висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій; тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором; таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, яким суди дали оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача; на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, суд установив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних до позичальника про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотків. На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №97102996000 від 09.12.2020 до позовної заяви долучено копію паспорту споживчого кредиту інформаційний лист, який 09.12.2020 підписаний [PERSON] , а також правила (договірні умови) відкриття, використання і обслуговування поточних рахунків фізичних осіб у національній і іноземних валютах в АТ «УКРСИББАНК» (зі змінами). Крім того, на підтвердження факту користування грошовими коштами за договором №97102996000 від 09.12.2020 та факту несплати грошових коштів надано виписку про рух коштів по рахунку картки з лімітом [PERSON] за Договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №97102996000 від 09.12.2020 за період дії рахунку з 09.12.2020 до 24.01.2023. Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують отримання [PERSON] кредитних коштів, погодження ним умов кредитування. Будь-які докази на спростування отримання/використання [PERSON] кредитних коштів матеріали справи не містять, так і відсутні докази на спростування наявності заборгованості за нарахованими процентами. З наданого стороною відповідача відзиву на позовну заяву убачається, що відповідач [PERSON] не заперечує отримання та використання кредитних коштів за договором про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №97102996000 від 09.12.2020, не спростовує укладання вказаного договору та погодження з його умовами, погоджується із вказаним стороною позивача розміром заборгованості за основним боргом. Сторона відповідача, частково заперечуючи з приводу розміру процентів, які сторона позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] , вказує, що нараховані проценти в розмірі 28549,78 грн перевищують 50% розміру тіла кредиту (47543,31 грн). Визначений договором розмір відсотків, у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не може бути врахований, оскільки він є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційній, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання. Вважає, що відсотки в розмірі 50% тіла кредиту (у розмірі 23771,65 грн) в певній мірі будуть достатньою сумою компенсації. Враховуючи викладене, відповідач визнає позов в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 47543,31 грн, в частині стягнення відсотків позов визнає частково, а саме: в розмірі 23771,65 грн. Аналізуючи викладене, суд зазначає таке. Проценти за користування кредитом визначено, відповідно до статей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, умовами кредитного договору та не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розуміння пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Слід зазначити, що статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами визначений частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак дана норма стосується вимог про нарахування пені, яка за договором №97102996000 від 09.12.2020 у даному випадку не нараховувалася. Крім цього, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 (справа № 638/2304/17) зроблено висновок, що недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. При розгляді даної справи стороною відповідача [PERSON] не заявлялося зустрічних вимог про визнання недійсним кредитного договору в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з його невідповідністю вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, суд відхиляє посилання сторони відповідача у відзиві на позовну заяву щодо порушення позивачем статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз указаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 (справа № 906/1174/18) зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Вказані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 (справа № 910/12525/20) зроблено висновок, що відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Установлено, що 25.01.2023 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРСИББАНК» (клієнт) та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ВЕРРА ФІНАНС»(фактор) укладено договір факторингу №237, за умовами якого клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором; права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписуються сторонами у паперовому вигляді; право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає з моменту підписання акту приймання-передачі прав вимоги (додаток 2 до цього договору), але не раніше сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором. На підтвердження оплати за договором факторингу №237 від 25.01.2023 до позовної заяви долучено копію платіжної інструкції №67 від 25.01.2023, за якою ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» сплатило на користь АТ «УКРСИББАНК» кошти в сумі 4937295,85 грн. Згідно з копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу №237 від 25.01.2023, на виконання договору факторингу №237 від 25.01.2023, укладеного між фактором та клієнтом, клієнт АТ «УКРСИББАНК» передав, а фактор ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» прийняв на умовах, визначених договором, права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №97102996000 від 09.12.2020 в сумі 76093,09 грн, з яких: 47543,31 грн заборгованість за основним договором, 28549,78 грн заборгованість за відсотками. Таким чином, ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» набуло право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки відповідач [PERSON] не дотримувався умов укладеного договору, кошти не повернув, право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту. Стороною відповідача [PERSON] доказів на спростування вимог позивача не надано. Таким чином, оскільки надані позивачем ТОВ «ВЕРРА ФІНАНС» докази є належними та допустимими, такими, що повністю підтверджують надання первісним кредитором АТ «УКРСИББАНК» кредитних коштів [PERSON] , отримання і використання таких коштів, нарахування банком відсотків, враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку ні АТ «УКРСИББАНК»,\~ні його\~правонаступнику ТОВ«ВЕРРА ФІНАНС» не повернуті, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04). Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved