Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, зокрема і на права та обов`язки забудовника житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який був збудований, але не був введений в експлуатацію. На момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] проживали та фактично прийняли спадщину його дружина та мати позивача [PERSON] та син спадкодавця та брат позивача [PERSON] , які порівну, по 1/2 частині кожний успадкували майно і права та обов`язки після смерті [PERSON] . Але за життя [PERSON] та [PERSON] не оформили свої спадкові права. [INFO] померла мати позивача [PERSON] . На час смерті з нею разом проживав та був зареєстрований її син та брат позивача [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, але не оформив своїх спадкових прав. У зв`язку з нестійким станом здоров`я, скрутним матеріальним становищем та неможливістю у повній мірі сплачувати комунальні послуги на пропозицію позивача [PERSON] переїхав проживати у її будинок за адресою: [ADDRESS] , де позивач здійснювала за ним догляд. [INFO] [PERSON] помер. З листопада 2013 року і до дня смерті він проживав разом з сестрою та позивачем по справі [PERSON] . Заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач не подавала, оскільки вважала, що спільне проживання є достатнім для оформлення спадкових прав. У 2024 році позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки право власності на житловий будинок, частка якого спадкується, за померлим [PERSON] не було зареєстроване у встановленому законом порядку, акт прийняття до експлуатації житлового будинку відсутній. Згідно рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 23.09.1955 року № 531 [PERSON] була виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво по [ADDRESS] . Будинок за даною адресою був побудований [PERSON] , але за життя він не встиг оформити право власності на нього, тому позивач просить визнати за нею права та обов`язки забудовника у порядку спадкування за законом, а також встановити факт проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. Ухвалою від 05.08.2024 року позовну заяву залишено без руху. 19.08.2024 року ухвалою відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.09.2024 року підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду. До початку розгляду по справі представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить встановити факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] , якиц помер [INFO] за адресою [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подав. Третя особа у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.12.1998 року. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та її батьком [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.12.1966 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.11.1985 року. Після його смерті відкрилася спадщина на права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно договору від 09.02.1956 року, посвідченого 14.03.1956 року нотаріусом Олександрійської нотконтори, [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 23.09.1955 року № 531 надано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно. Відповідно до архівної довідки КП «Олександрійське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 24.04.2024 року № 343 право забудовника житлового будинку по [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 14.03.1956 року нотаріусом Олександрійської нотконтори за р№ 3-1779. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.07.2024 року право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. На момент смерті [PERSON] разом з ним постійно проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується довідкою квартального комітету № 40 від 12.03.2024 року № 1092. Наявність подружніх відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.12.1948 року, а наявність родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.03.1992 року, яке видане повторно. Родинні відносини між позивачем [PERSON] та її сестрою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.12.1966 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.11.1985 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.1955 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.06.1979 року. [INFO] померла мати позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть від 13.01.2010 року). Після її смерті відкрилася спадщина на права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно довідки квартального комітету № 40 від 12.03.2024 року № 1093 на момент смерті [PERSON] разом з нею постійно проживав та був зареєстрований син [PERSON] . Зазначене підтверджується також домовою книгою для прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] та [PERSON] звернулись до Олександрійської міської державної нотаріальної контори № 1 із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва. Як вказали заявники, син спадкодавця [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований разом з нею. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до акта від 07.06.2024 року, складеного квартальним комітетом № 41, [PERSON] з листопада 2013 року до дня своєї смерті [INFO] проживав по [ADDRESS] . Зазначене підтверджується також листом Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 13.06.2024 року № Б-277/11424. З паспорта громадянки України серії [NUMBER] встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої олександрійської державної нотаріальної контори від 23.05.2024 року [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки право власності на житловий будинок, частка якого спадкується, за померлим [PERSON] не було зареєстроване у встановленому законом порядку, акт прийняття до експлуатації житлового будинку відсутній. Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 05.12.2023 року № 746 назву вулиці Тихомирова змінено на вулицю Українських Повстанців. Суд звертає увагу, що прізвища батьків позивача у правовстановлюючих документах зазначено як " [PERSON] ", а прізвище померлого брата та позивача зазначені як " [PERSON] ", проте під час судового засідання наявними у справі документами, підтверджений факт родинних відносин між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою звернення позивача до суду є, зокрема встановлення факту її постійного проживання з братом [PERSON] на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Наявні у матеріалах справи докази, підтверджують у повному обсязі той факт, що позивач [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , який був її братом, в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , на час смерті останнього. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до положень ст. 525 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року). Визнається,що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року)). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ч. 1 ст. 1278 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва ( створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7«Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Суд керується правовим висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 4 травня 2022 року у справі № 372/4235/19, відповідно до якого, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки. Зокрема: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності й зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємці мають право звернутися до суду з позовом про визнання за ними майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , якому згідно договору від 09.02.1956 року було надано для забудови земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , права та обов`язки спадкодавця у силу ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) у рівних частинах, тобто по 1/2 частині, успадкували його дружина [PERSON] та син [PERSON] , які проживали разом з [PERSON] та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] та її сестра [PERSON] звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, а брат позивача [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, про відмову від спадщини не заявляв. Відповідно частка майнових прав та обов`язків [PERSON] на житловий будинок складала 2/3 (1/2 : 3 + 1/2 = 4/6 = 2/3). Частка майнових прав та обов`язків [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок становила по 1/6 кожній. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач [PERSON] постійно проживала разом з ним та фактично прийняла спадщину, про відмову від спадщини не заявляла. Доказів прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] не надала та матеріали справи не містять таких доказів. Отже, частка майнових прав та обов`язків позивача [PERSON] на житловий будинок становить 5/6 (1/6 + 2/3), частка майнових прав та обов`язків [PERSON] - 1/6. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки позивач дійсно на час відкриття спадщини після смерті брата [PERSON] постійно проживала разом з ним та фактично прийняла спадщину, про відмову від спадщини не заявляла, доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] сторонами та третьою особою не надано, позивач іншим шляхом реалізувати свої спадкові права щодо прав та обов`язків забудовника об`єкта незавершеного будівництва не може, а тому необхідно визнати за нею права та обов`язки забудовника об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , у відповідній частці в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Оскільки порушення прав позивача відбулось не з вини відповідача, суд вважає, що судові витрати необхідно залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved