Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач ТОВ "ФК "КЕШ ТУ ГОУ", інтереси якого представляє адвокат Пархомчук С.В., звернувся через систему "Електронний суд" до суду із позовом до [PERSON] \~\~про стягнення заборгованості за кредитним договором № 197930 від 23 червня 2021 року в сумі 15060 гривень Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 червня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем було укладено кредитний договір №197930 про надання фінансового кредиту, який підписаний шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на її мобільний номер телефону. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності в сумі 3000 грн. зі строком кредитування на 20 днів, стандартна процентна ставка - 2 % в день або 730% річних. Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, кредит та відсотки за користування кредитом не повернула, а тому станом на 25 червня 2024 виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 15060 грн., з яких: 3000 грн.- прострочена заборгованість за сумою кредиту та 12060 грн.- прострочена заборгованість за процентами. 17 лютого 2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, згідно якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №197930 від 23 червня 2021 року, укладеним між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем по справі [PERSON] . З врахуванням наведеного позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №197930 від 23 червня 2021 року у загальному розмірі 15060 грн., а також витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.10.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи. Крім того, 15.10.2024 до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій він просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10500 грн., зазначаючи, що ці витрати підтверджуються актом про отримання правової допомоги від 14 жовтня 2024 та квитанцією про оплату правової допомоги від 14 жовтня 2024 року. Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена\~належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві та шляхом\~ розміщення\~оголошення про\~виклик особи,\~зареєстроване місце\~проживання (перебування),\~місцезнаходження чи\~місце роботи\~якої невідоме\~на сайті\~Надвірнянського районного\~суду Івано-Франківської\~області,про причини неявки до суду не повідомила, відзиву не подала. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали суду від 07.11.2024 року, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23 червня 2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №197930 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора КL8293 23 червня 2021 (електронного підпису) і був надісланий на мобільний номер телефону відповідача, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 12). Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу фінансовий кредит в сумі 3000 грн. зі строком кредитування на 21 днів (до 13.07.2021 року), стандартна процентна ставка - 2 % в день, кредит надавався ТОВ «ЗАЙМЕР» у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської карти відповідача. Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 3000 грн. підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №2917/05 від 20 травня 2024 року, з якої вбачається, що відповідачу 23 червня 2023 року о 22 год. 40 хв. на банківську карту № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в сумі 3000 грн. (а.с. 26). 17 лютого 2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №197930 від 23 червня 2021 року (а.с.19-22). Згідно з ч.1,3\~ст.509 ЦК\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5\~ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~(далі - Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12\~ст. 11 Закону\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього\~Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 11 Закону\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З графіку розрахунків та орієнтовної сукупної вартості кредиту, який є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №197930 вбачається, що сторони погодили сукупну вартість кредиту у сумі 4710 гривень. Вказана сума складається із 3000 гривень суми кредиту, 450 гривень комісія за надання кредиту (15%), 1260 гривень суми процентів за користування кредитом (2% в день). Строк на який укладено кредит 21 днів, тобто відповідач у строк до 13 липня 2021 року мав повернути кредитні кошти зі сплатою відсотків. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула, тому за вимогою кредитора сума боргу та відсотки за його користування на загальну суму 4710 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 450 гривень комісія за надання кредиту (15%), 1260 гривень суми процентів за користування кредитом підлягають стягненню з боржника. Решта заявленої представником позивача суми заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 10350 грн., матеріалами справи, а саме: вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором, випискою з особового рахунка за Кредитним договором №197930, витягом з реєстру боржників до договору факторингу №01-17/02/2022 від 17 лютого 2022 року (а.с.9-11), не обґрунтована, суду не подано розрахунку заборгованості, який би з посиланням на умови договору підтверджував існування заборгованості відповідача за процентами на загальну суму 12060 грн. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами Кредитного договору та наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №197930 від 23 червня 2021 у розмірі 4710 гривень. В задоволенні решти позову слід відмовити. Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК«КЕШ ТУ ГОУ» за подання позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 3 2097 від 10.09.2024 року (а.с.7). З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 31,27% вимог, (так як 4710 від 15060 складає 31,27%), тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 757,48 грн. (31,27% від 2422,40 грн.). За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано: копію акта про отримання правової допомоги від 14 жовтня 2024 року, копію рахунку № [NUMBER] , копію платіжної інструкції № 3 2596 від 14 жовтня 2024 року (а.с.47,51-52). З акту про отримання правової допомоги вбачається, що загальна вартість наданих послуг оцінена у розмірі 10500 грн. Сума гонорару адвоката повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову. Для правильного визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09. червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Враховуючи те, що позивач під час розгляду справи поніс витрати на правничу допомогу, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів, тощо). На думку суду, стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правової допомоги. З огляду на шаблонний тип справи, відсутність необхідності окремої оплати зустрічей та консультацій, несення канцелярських витрат на виготовлення копій документів, так як справа направлялась до суду через систему електронного суду, реальний час необхідний на виконання процесуальних дій по підготовці позовної заяви та інших заяв та клопотань до суду, вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 4000,00 грн., що буде співмірним як зі складністю справи, так і ціною позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.11, 141, 205, 512, 514, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial