Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

16.05.2024 АТ «Ідея Банк», від імені та в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.12.2016 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №Z39.648.70048. Згідно укладеного договору банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в межах якої надає кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. У зв`язку з порушенням [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 10.04.2024 утворилася заборгованість, що становить 16727,46 грн. та складається з: 6823,25 грн. прострочений основний борг; 709,45 грн. прострочені проценти; 1830,59 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 6864,17 грн. пеня; 500 грн. інші штрафні санкції. За заявою АТ «Ідея Банк» 28.11.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис за №2475 про стягнення з позичальника заборгованості. Однак рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 13.10.2022, справа №398/1482/22, зазначений виконавчий наказ було визнано таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього, рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 30.05.2023, справа №398/4207/22, було стягнуто з банку суму коштів, яка була стягнута на підставі виконавчого документа в сумі 4436,40 грн., проте фактично на рахунок банка надійшло 2950,97 грн. У зв`язку з тим, що заборгованість не погашена, просить стягнути заборгованість у розмірі 29608,02 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 19.06.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі їх представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача подав заяву, в якій зазначає, що банк не мав права включати в умови договору послуги з комісії за обслуговування кредиту, а тому така вимога є безпідставною. Крім цього, позивач не надав жодного доказу щодо розміру пені та періоду її нарахування. Також пеня має спеціальні строки, які відповідач вважає пропущеними, а тому просить застосувати строк позовної давності до стягнення пені. Розгляд справи просить проводити без їх участі та врахувати письмові пояснення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Судом встановлено, що 06.12.2016 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z39.648.70048, за умовами банк відкрив позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, з максимальним лімітом заборгованості 11126,00 грн., строком на 24 міс. та сплатою процентів за користування кредитом та повернення кредиту на умовах передбачених Кредитним договором (а.с.6-10). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №2475 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № Z39.648.70048 від 06.12.2016, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] в сумі 18427,46 грн., з яких 1339,84 грн. основний борг; 5483,41 грн. прострочений основний борг; 678,61 грн. прострочені проценти; 30,84 грн. строкові проценти; 144,76 грн. - плата за обслуговування кредиту; 1685,83 грн. прострочена плата за обслуговування кредиту; 6864,17 грн. пеня; 500 грн. інші штрафні санкції; 1700,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с.14). Відповідно до копії заочного рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.10.2022, справа №398/1482/22, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, який вчинено 28 листопада 2018 року, зареєстровано в реєстрі за № 2475, відповідно до якого з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору кредитної лінії №Z39.648.70048 від 06.12.2016 року, який укладено між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] , строк платежу за яким настав 06.03.2018 року. Сума заборгованості за період з 06.04.2018 року по 17.10.2018 року включно в загальному розмірі складає 18427,46 грн. (а.с.26-28). Згідно з\~копією рішення\~Олександрійського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~30.05.2023,\~справа №398/4207/22, стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 4436 гривень 40 копійок (а.с.29-30). Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого банком нарахована заборгованість, яка станом на 10.04.2024 становить 16727,46 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Банк свої зобов`язання виконав належним чином відкривши відповідачу кредитну лінію. В той же час, відповідач не виконала передбачені договором умови, не повернула тіло кредиту та не сплатила проценти, а тому суд приходить до висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім цього, суд звертає увагу, що АТ «Ідея Банк» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник. Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Щодо нарахованої пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Тобто, позивач одночасно з поданням позову повинен подати суду докази на підтвердження своїх вимог щодо надання кредиту відповідачу, домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, тощо. З розрахунку, наданого позивачем, судом встановлено, що банк нараховував відповідачу проценти та плату за обслуговування кредиту. Щодо розміру пені, порядку та строків її нарахування, зазначений розрахунок не містить. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити законність та обґрунтованість розміру нарахованої позивачем пені. Отже позов в цій частині не підлягає задоволенню. З цих же підстав, не підлягає до задоволенню вимога про стягнення інших штрафних санкцій. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 770,32 грн. (25,44% від 3028 грн.).

Outcome: partial