Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася адвокат Попкова О.В. в інтересах позивача [PERSON] з позовом до [PERSON] третя особа - орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, сторони проживали однією сім`єю з жовтня 2013 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . В Актовому запису про народження, відповідачка записана матір`ю, а позивач батьком дитини. В квітні 2020 року [PERSON] пояснила, що не бажає проживати однією сім`єю, зібрала свої речи і пішла від них з сином та з того часу відповідачка не цікавиться життям дитини, не відвідувала і не відвідує його вдома. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, сина не відвідує, не турбується про його духовний і фізичний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я, не проявляє батьківського піклування, відмовляється від його виховання. 10 вересня 2020 року судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з [PERSON] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Станом на 01.06.2024 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 132508,08 грн. Позивач неодноразово нагадував відповідачці про необхідність виконувати свої обов`язки та надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, однак відповідачка ігнорує його вимоги. Вважає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Попкова О.В. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, до суду надала клопотання про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують відзив, шляхом публікації оголошень на офіційному порталі «Судова влада», однак, в судове засідання не з`явилася, про причини неприбуття суду не повідомила, жодних клопотань, пояснень або відзиву від відповідача не надходило, з огляду на що, враховуючи згоду позивача, суд на підставі п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] . Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на їх законність та обґрунтованість. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. З матеріалів справи, а саме зі Свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. 10 вересня 2020 року судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з [PERSON] , стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. З довідки Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області, вбачається, що станом на 01 червня 2024 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , становить 132508,08 грн. Також з довідки вбачається, що [PERSON] жодного разу аліменти на утримання дитини не сплачувала. З довідки від 08.05.2023 №350623-21-14 Відділу з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, вбачається, що [PERSON] з 26 травня 2020 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] та матір`ю [PERSON] . З Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, складеного 05.08.2024, вбачається, що мати [PERSON] , більше 6 років не спілкується з дитиною, виїхала за межі України, в телефонному режимі не спілкується з дитиною, має великий бор по сплаті аліментів на утримання дитини. Дитина проживає разом з батьком, яки займається його вихованням, піклується про його фізичний та духовний розвиток. Враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно роз`яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанову Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач не цікавиться життям свого сина [PERSON] , не приймає участі в його вихованні та утриманні, не спілкується з ним, добровільної матеріальної допомоги не надає, суд доходить до висновку, що це свідчить про ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення її батьківський прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З іншого боку, відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved