Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Лубенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №171 від 19 травня 2015 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що у червні 2014 року у мережі Інтернет він познайомився з [PERSON] . Незважаючи на те, що вона по декілька діб працювала в ескорт-послугах, з серпня 2014 року вони разом проживали у орендованій кімнаті в Києві. Під час їхнього спільного проживання [PERSON] декілька разів на декілька діб їздила до своїх батьків у м. Лубни. На початку жовтня того ж року [PERSON] повідомила його про вагітність та запропонувала одружитися з нею, та переконавши його, що саме він є батьком дитини, на що він погодився. 08.11.2014 вони зареєстровали шлюб, який було розірвано 01.08.2016 на підставі рішення суду. Після одруження вони стали проживати у батьків [PERSON] у м. Лубни, а з січня 2015 року вони стали проживати окремо, [PERSON] в Лубнах , а він у Києві. [INFO] [PERSON] народила дівчинку [PERSON] . Оскільки на той час шлюб між ними не був розірваний, при реєстрації народження дитини у Лубенському районному відділі реєстрації актів цивільного стану батьком записали його. Запис батька дитини у актовому записі про народження дитини вчинено за правилами ч. 2 ст. 122 СК України На виконанні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист №539/2081/16ц, виданий 25.08.2016 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 14.08.2018 відповідачка одружилась [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . У березні 2018 року відповідачка звернулася з позовом до суду про позбавлення його батьківських прав, він особисто подавав нотаріально засвідчену заяву про визнання позовних вимог у зв`язку з тим, що позивачка призналася, що дитина не від нього, а біологічний батько має намір оформити її дочку на своє прізвище та по батькові. У подальшому відповідачка змінила прізвище дитини, [PERSON] на [PERSON] та у майбутньому мала намір змінити ще й по батькові. Під час написання ним згоди на позбавлення його батьківських прав відповідачка обіцяла відмовитися від аліментів, оскільки вона 03.12.2019 особисто подала заяву про повернення виконавчого листа №539/2081/16-ц від 25.08.2016 про стягнення з [PERSON] аліментів. Станом на 03.12.2019 заборгованість та штраф на аліменти відсутній. Державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Галас Галина Іванівна приєднала вище вказані заяви до матеріалів справи, але так і не виконала вимоги пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» («повернення виконавчого документу стягувачу») на підставі того, що стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. У подальшому змінювалися державні виконавці, але так ніхто з них не виконав вищезазначені приписи Закону України «Про виконавче провадження». Заяву про поновлення виконавчого провадження стягувачем [PERSON] не було подано до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Він не одноразово спілкувався з відповідачем про виконання їх домовленостей щоб вона знову прибула до виконавчої служби та особисто написала заяву про відмову про стягнення аліментів та змінила по батькові у свідоцтві про народження дитини, на що вона відповідала відмовою, зауважуючи на те, що їй дуже потрібні кошти та це помста за ніби то нанесені їй від нього обіди. А тому він змушений звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явились, [PERSON] надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не попередила. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] (сторони по справі), про що 19 травня 2015 року складено відповідний актовий запис за №171 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області. (а.с. 12) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року справа №752/5522/18 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Лубенської міської ради про позбавлення батьківських прав задоволено. Позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . В рішенні від 01.02.2019 року зазначено, що 08.11.2014 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лубенського міськрайонного суду від 01.08.2016 розірвано (справа № 539/2048/16-ц). 25.08.2016 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було видано виконавчий лист, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 7-10) Відповідач [PERSON] зверталась із заявами від 03.12.2019 року до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про повернення виконавчого листа №539/2081/16-ц від 25.08.2016 року про стягнення з [PERSON] аліментів та про закриття виконавчого провадження ВП №53332423 у зв`язку з добровільною домовленістю сторін. Заборгованість та штраф по аліментах станом на 03.12.2019 року відсутні. (а.с. 13-14) Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова протии Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 7 травня 2009 року). Передумовою звернення до суду у справах про виключення запису про батьківство є відсутність кровного споріднення між особою, записанною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. У разі доведення за допомогою застосування спеціальних знань відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Вказаний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 676/1200/20. Таким чином, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записанною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2024 року по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої було доручено експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Ухвалою про призначення експертизи судом роз`яснені сторонам наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст. 109 ЦПК України. Згідно повідомлення Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 23.09.2024 року, проведення молекулярно-генетичної експертизи не можливе, в зв`язку з неявкою 29.08.2024 року для відбору експериментальних зразків до Полтавського НДЕКЦ МВС України, [PERSON] з дитиною - [PERSON] . Крім того, зазначено, що [PERSON] з`явився. Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] ухилилась від участі у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] .. В той же час, відповідно до ч. 4, п.п 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту, для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Крім цього, як зазначив Пленум Верховного Суду України в постанові від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 9) питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). З огляду на вищевикладене, враховуючи ухилення відповідача [PERSON] від участі в судовій молекулярно-генетичній експертизі, суд вважає необхідним встановити факт відсутності біологічного батьківства позивача [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року, №96/5 (зі змінами) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі вищевикладеного, позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved