Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

19.07.2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, [INFO] померла мама позивача - [PERSON] , яка постійно проживала в [ADDRESS] . В даному житловому будинку, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав її син, брат позивача [PERSON] . Фактично після смерті мами спадщину прийняв [PERSON] , проте не звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на спадкове майно. На момент смерті останній проживав один, заповіт від його імені у сільській раді не посвідчувався. [PERSON] , як спадкоємець за законом не може отримати свідоцтво про право власності у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому змушений звертатися до суду. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.07.2024 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність ст. ст. 175, 177 ЦПК України. 29.07.2024 надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02.09.2024. 02.09.2024 підготовче судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. 02.10.2024 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з витребуванням доказів. Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Представник відповідача в підготовче судове не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинним нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, об`єктами реєстрації є будинки та домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під будинком, як об`єктом правової реєстрації, розуміється один будинок з приналежними до нього службовими будівлями та спорудами (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. Під домоволодінням розуміється два і більш будинків з приналежними до них надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці, провулку, площі. У період чинності вказаної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися у тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Отже, записи у погосподарських книгах можуть визнаватися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності. Судом встановлено, що згідно витягу з погосподарської книги с. Любитів за 2011-2015 роки Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області, по особовому рахунку № [NUMBER] житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] . Будинок побудований у 1954 році. За таких обставин, суд вважає підтвердженим, що [PERSON] була власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 28.01.2012 виконавчим комітетом Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області. Згідно довідки Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області №547 від 25.04.2023 вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №2 с.Любитів за 2011-2015 роки в [ADDRESS] була зареєстрована та проживала [PERSON] і була виписана у зв`язку із смертю [INFO] . В даному житловому будинку, на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав її син [PERSON] , який помер [INFO] . Інших зареєстрованих осіб немає. Заповіт від імені [PERSON] та [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. Отже, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем після смерті [PERSON] став її син [PERSON] , який на момент смерті проживав разом з спадкодавцем. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 05.04.2023 виконавчим комітетом Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. За приписами ч.1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд дослідив матеріали спадкової справи №80/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] згідно яких з заявою про прийняття спадщини після смерті останнього звернувся його брат [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.07.2024 №196/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на дане майно. Отже, позивач, як спадкоємець за законом, прийняв спадщину шляхом звернення з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Кушнерук А.Ю., проте свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав через відсутність правовстановлюючих документів про належність померлому вищевказаного нерухомого майна. Враховуючи те, що позивач у іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на спадкове майно ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved