Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього в його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 91146,94 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 01.06.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 500831410 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 54844,13 грн. строк кредиту 48 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 52,00 % річних. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору,- укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 54844,13 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 91146,94 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 54844,13 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 36302,81 грн. 20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 500831410 від 01.06.2020 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.09.2021 обліковується заборгованість в розмірі 91146,94 грн. Станом на день подачі позовної заяви відповідач продовжує ухилятися від належного виконання зобов`язань за договором про надання банківських послуг, відтак позивач змушений звернутись до суду. 21.06.2024 суддею направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 25.07.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 16.09.2024. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. В зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. 16.09.2024 розгляд справи відкладено на 29.10.2024. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх поданими доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, враховуючи наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання умов укладеного кредитного договору. Судом встановлено, що 01.06.2020 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 500831410 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 54844,13 грн. строк кредиту 48 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 52,00 % річних. Відповідач, підписавши Договір, погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування. АТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов`язання виконав своєчасно та в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував у зв`язку із чим станом на 20.09.2021 загальний розмір заборгованості становив 91146,94 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 54844,13 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 36302,81 грн. 20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та позивачем укладено Договір факторингу, у відповідності до якого АТ «АЛЬФА-БАНК» відступив ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату, а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» прийняв належні АТ «АЛЬФА-БАНК» права грошової вимоги до боржника за кредитним договором 500831410 від 01.06.2020, укладеним між АТ «АЛЬФА -БАНК» та [PERSON] . Відповідачем не надано суду доказів на спростування зазначеного розрахунку заборгованості, як і не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань. Доказів на підтвердження визнання зазначеного договору у встановленому законом порядку недійсним, матеріали справи не містять, та стороною відповідача суду надано не було. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Враховуючи надані позивачем докази переходу прав вимоги за кредитним договором 500831410 від 01.06.2020 в розмірі 91146,94 грн., суд дійшов висновку, що позивач набув права вимоги до відповідача в обсязі, визначеному вказаними договорами. Суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Таким чином за відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Факт надання правової допомоги підтверджено Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КВ № 6126, Договором про надання юридичних послуг № 05/10-23 від 05 жовтня 2023 року, Актом приймання-передачі виконаних робіт у якому міститься детальний опис наданих послуг та їх вартість, Платіжною інструкцією №1132 від 07.03.2024, згідно якої загальна вартість наданих послуг за договором складає 7 100 грн. Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що наявні у матеріалах справи докази у повному обсязі доводять реальність та обґрунтованість витрат на правову допомогу, а заявлена до стягнення сума відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, у зв`язку із чим на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 100 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. На підстав викладеного,

Outcome: approved