Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Процент" звернулося у суд з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 488-270-2 від 04.10.2023 року між ТОВ «ФК "Процент" та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн., строком на 365 днів (до 03.10.2024 року), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «Банк "Кліринговий дім" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразом ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитнго договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Кредитний договір був підписаний 04.10.2023 року о 09.13.45 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором [NUMBER] в особистому кабінеті на веб-сайті в мереді Інтернет. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 04.10.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ "Банк "Кліринговий дім". Починаючи з 03.12.2023 року відповідач має обов"язок незалежно від пред"явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом,однак в порушення зобов"язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв"язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, починаючи з 03.12.2023 року. У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 31.05.2024 року становить 33 407,61 грн. за період з 03.11.2023 року по 31.05.2024 року, що нараховані відвідно до п. 1.2 кредитного договору за сставкою 3,5% за кожен день користування кредитом та графіку платежів. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача 33 407,61 грн. заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за період з 03.11.2023 року по 31.05.2024 року, 2 422,40 грн. судового збору та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідач відзив на позовну заяву не подавав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. 04.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент"» (торгова марка «Procen») та [PERSON] було укладено договір № 488-270-2. Згідно з пунктами 1.1 - 1.4 договору товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 5 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Процентна ставка за користування кредитом становить 3,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору. Строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів. Кредитний договір укладений у електронному виді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет, для чого відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн були перераховані відповідачу 04.0.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ Банк «Кліринговий дім", що підтверджується чеком від 04.10.2024 року за № 660300337 та випискою по рахунку відповідача. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною пршою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між ТОВ «ФК «Процент» та [PERSON] було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника. Відповідачкою не заперечується факт укдаження договору в електронній формі. Відповідно до пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування. Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору. У пп. 5.2.2 договору встановлено, що позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання. Згідно з п. 4.14 Правил впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому, продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отримання кредиту, та діє з дати сплати нарахованих %. Також, для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію» сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів. Встановлено, що строк дії договору від 04 жовтня 2023 року сторонами визначений 365 днів. Відповдно до п. 1.3 періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 30 днів, що відображено в Додатку №1 до кредитного договору. Відповідно до п. 2.4.1 кредитнго договору позичальник зобов"язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункту 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, у межах строку кредитування Відповідач зобов`язаний сплачувати Позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. Починаючи з 03.12.2023 року, Відповідач має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги Позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов"язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв"язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, починаючи з 03.12.2023 року. У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов"язань заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам станом на 31.05.2024 року становить 33 407,61 грн. за період з 03.11.2023 року по 31.05.2024 року, що нараховані відвідно до п. 1.2 кредитного договору за сставкою 3,5% за кожен день користування кредитом та графіку платежів. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із [PERSON] процентів за кредитом у розмірі 33 407,61 грн., нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, підлягають задоволенню. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу в матеріалах справи міститься копія договору № 03/06/2024 від 03.06.2024 про надання юридичних послуг, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2412 від 23.10.2018, копія довіреності, виданої ТОВ «ФК «Процент" адвокату Руденку К.В., копія акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 07.06.2024 року. Отже, сплачені позивачем кошти за надання правової допомоги підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved