Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів, в якому вказала, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11.01.2024 р. по справі №370/2489/23 було розірвано шлюб між нею і відповідачем, який був укладений 16.03.2022 року виконавчим комітетом Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис №4. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Позивачка зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини і зважаючи, на те, що остання не може забезпечити одна, змушена звернутися до суду. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн, яких недостатньо для належного, необхідного, достатнього забезпечення та утримання спільного сина. Враховуючи вищевикладене та, посилаючись на ст.ст. 150, 180-183 СК України, ст.ст. 4, 28, 175-177 ЦПК України, позивачка просила суд: 1) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; 2) стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення малолітнім сином [PERSON] [INFO] , трирічного віку. 16.07.2024 року до Макарівського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за вказаним позовом разом з ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2024 року про направлення справи за підсудністю (а.с.15-19) та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2024 року передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В. (а.с.21). Ухвалою суду від 03.09.2024 року (а.с.23) позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 03.09.2024 року відповідач отримав 05.10.2024 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №0600289342432 (а.с.26). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 11.01.2024 року у справі №370/2489/23 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований 16.03.2022 року Виконавчим комітетом Березняківської сільської ради Черкаського району Черкаської області, актовий запис №4 (а.с.6-9). За час перебування у шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.08.2023 року (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданої Виконавчим комітетом Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області від 20.06.2024 року № 15-03/175 (а.с.10). Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що сторони мають спільного малолітнього сина, що проживає разом із нею та якому позивачка не в змозі одна забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. На даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн, яких недостатньо для належного, необхідного, достатнього забезпечення та утримання спільного сина. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про стягнення аліментів на утримання дитини таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Крім того, згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно із ч.1 ст.79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів. За таких обставин, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved