Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. В червні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (далі- ТОВ «Фінансова компанія» Ріальто» ) звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 230629-62834-2 від 29.06.2023 року в розмірі 31 250 грн. (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят гривень), а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн., а також 9 000 грн. витрати на правову допомогу. В позові зазначили, що 29.06.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] укладено договір № 230629-62834-2 від 29.06.2023 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн., строком на 150 днів (до 26.11.2023 року), шляхом переказу на її платіжку картку № [NUMBER] емітовану ПАТ «Акціонерний банк «Південний» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, станом на 29.05.2024 року виникла заборгованість у розмірі 31 250,00 гривень, яка складається з: - 5 000,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 26 250,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 29.06.2023 року по 26.11.2023 року (включно). Просили позов задовольнити та стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості та судові витрати у справі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.06.2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с. 48) Позиції сторін в судовому засіданні. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу зареєстрованого місця проживання. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 29.06.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та відповідачем [PERSON] укладено договір № 230629-62834-2 від 29.06.2023 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн., строком на 150 днів (до 26.11.2023 року), шляхом переказу на її платіжку картку № [NUMBER] емітовану ПАТ «Акціонерний банк «Південний» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Крім того ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» було надано суду витяг з інформаційно- телекомунікаційної системи https://monetka.ua щодо хронології дій щодо укладення кредитного договору №230629-62834-2 від 29.06.2023 року та анкету -заяву на кредит № 1300208 від 29.06.2023 року (а. с. 18) Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Одноразовий ідентифікатор 342574 направлявся відповідачу 29.06.2023 року о 17:49:11 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 29.06.2023 року о 17:49:11 год. ( що підтверджується довідкою) (а.с. 19) Кредитний договір був підписаний 29.06.2023 року о 17:49:35 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 29.06.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану ПАТ «АБ ПІВДЕННИЙ», що підтверджується чеком. (а.с. 16) Судом встановлено, що отримавши кредитні грошові кошти, [PERSON] належним чином не виконала умови договору, внаслідок чого станом на 29.05.2024 року виникла заборгованість у розмірі 31 250,00 гривень, яка складається з: - 5 000,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 26 250,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 29.06.2023 року по 26.11.2023 року (включно). Згідно наданого суду розрахунку загальна заборгованість за кредитним договором №230629-62834-2 відповідача від 29.06.2023 року станом на 29.05.2024 року у розмірі 31 250,00 грн. (тридцять одна тисяча двісті п`ятдесят гривень), яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту -5 000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим процентам - 26 250,00 грн. (а.с. 17). Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 205 ЦК України щодо форм правочину, способу волевиявлення встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Мотиви суду та висновки. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що позивач підтвердив матеріалами справи, що [PERSON] отримала кредит в ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», в свою чергу позивач виконав свої обов`язки та надав відповідачу кредитні кошти, якими він користувався. Сума заборгованості відповідачем не спростована під час розгляду справи. Судом встановлено, що отримавши кредитні грошові кошти, [PERSON] неналежним чином не виконала умови договору, внаслідок чого станом на 29.05.2024 року виникла заборгованість у розмірі 31 250,00 гривень, яка складається з: - 5 000,00 гривень - заборгованість за кредитом; - 26250,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 29.06.2023 року по 26.11.2023 року (включно). Відтак судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання не виконав, позивач має підстави для захисту свого права в суді. Тому позов щодо стягнення кредитної заборгованості підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд доходить висновку. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 гривень, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2422,40 гривень. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн., суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги №02/06/2022 від 02.06.2022 року, укладений між позивачем та адвокатом Руденко Костянтином Васильовичем, платіжну інструкцію № 1173 від 31.01.2024 року про сплату наданих послуг на правову допомогу в розмірі 36 000,00 грн на користь адвоката Руденко К.В.(а.с.39), актом №213 приймання передачі наданих послуг від 02.06.2022 року, за яким адвокат Руденко К.В. надав юридичні послуги щодо ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в сумі 36 000 грн ( надання консультації та складання позовної заяви), актом №213 приймання передачі наданих послуг від 02.06.2022 року, за яким адвокат Руденко К.В. надав юридичні послуги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості із Руденко К.В. в сумі 9 000 грн. Між тим з урахуванням вимог законодавства, враховуючи складність справи, обсяг наданих послуг, з урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень. На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

Outcome: partial