Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана цивільна справа за позовом [PERSON] , яка діє в свої інтересах та інтересах неповнолітнього сина [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 грудня 2019 року приблизно 18 год. 20-30 хв. на проїздній частині автодороги сполучення «Київ-Чернігів», в межах населеного пункту села Скибин Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який допустив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. За вищевказаним фактом 28 грудня 2019 року відкрито кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 04/652 від 30 січня 2020 року, смерть [PERSON] настала від поєднання черепно-спинної травми у вигляді перелому кісток черепа, обличчя та шийного відділу хребта, розмізкування головного та спинного мозку. Постановою слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Київській області майора поліції Гусаревич С.М. від 27 травня 2020 року кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована у ТОВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5779812. Так, за рахунок страховика [PERSON] відшкодована частка моральної шкоди у розмірі 12 519 грн. для неї особисто та 12 519 грн. - на відшкодування шкоди [PERSON] . Посилаючи на те, що внаслідок загибелі [PERSON] його дружина [PERSON] та їх спільний син [PERSON] понесли непоправну втрату та глибокі душевні страждання, і на даний час вони не можуть змиритися зі смертю чоловіка та батька, пережили психологічний стрес, втратили спокій, [PERSON] та [PERSON] , який наразі вже є повнолітнім, просять стягнути із відповідача моральну шкоду у розмірі по 75 000 грн. на кожного з них. Крім того, просили стягнути із відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. від 22 липня 2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 02 листопада 2023 року справу прийнято до провадження судді та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, повідомлялися належним чином. До позовної заяви додане клопотання про розгляд справи за відсутності позивача [PERSON] та представника позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Швець В.Ю. не з`явився. Від адвоката надійшли письмові пояснення, в яких останній звертав увагу суду на те, що за змістом постанови Головного управління Національної поліції у Київській області від 27 травня 2020 року обрана водієм [PERSON] швидкість руху транспортного засобу відповідала вимогам п. 12.2 ПДР України, складу кримінального правопорушення в його діях не встановлено, у даній дорожньо-транспортній ситуації [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху. Звертав увагу суду на те, що у вищевказаній постанові встановлено, що ДТП, яка мала місце 29.12.2019, сталася внаслідок порушення пішоходом [PERSON] вимог п.п. 1.3, 4.1, 4.4, 4.7, 4.14 ПДР України. Крім того, зауважив, що додана представником позивача копія постанови про закриття кримінального провадження від 27 травня 2020 року не містить абзацу 4 арк. 2, в якій зазначено, що при судово-токсилогічному дослідженні в крові трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 3,41 %, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. З урахуванням вищенаведеного, а також враховуючи те, що причиною ДТП стала груба необережність потерпілого, який знехтував правилами безпеки руху, перебував у нетверезому стані, представник відповідача вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним. Крім того, позивачам страховиком вже здійснено страхове відшкодування моральної шкоди, розмір котрої відповідач вважає достатнім. З цих підстав, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі та розглядати справу без участі відповідача та його представника. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року, належним чином завірена копія якої надійшла на запит суду, 28 грудня 2019 року приблизно о 18 годині 20-30 хвилин на проїздній частині автодороги сполученням Київ-Чернігів, в межах населеного пункту с. Скибин Броварського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухаючись по лівій смузі для руху в бік міста Києва, допустив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який перебігав проїздну частину справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля у невстановленому для цього місці. Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2020 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, [PERSON] помер [INFO] у селі Скибин Броварського району Київської області, про що вчинено відповідний актовий запис № 04. З вищевказаної постанови від 27 травня 2020 року видно, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи 04/652 від 30 січня 2020 року встановлено, що смерть [PERSON] настала від поєднання черепно-спинномозкової травми у вигляді перелому кісток черепа, обличчя та шийного відділу хребта, розмізкування головного та спинного мозку. В момент первинного контакту із автомобілем потерпілий знаходився у вертикальному положенні, був повернутий лівою боковою поверхнею тіла до автомобіля, що рухався. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупу виявлено етиловий спирт в концентрації 3,41 %, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Згідно постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року дорожньо-транспортна пригода 28 грудня 2019 року сталася внаслідок порушення пішоходом [PERSON] вимог пунктів 1.3, 4.1, 4.4, 4.7, 4.14 Правил дорожнього руху України. При цьому відповідність дій учасника дорожнього руху - водія автомобіля марки Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вимогам Правил дорожнього руху України під час досудового розслідування повністю досліджено та встановлено, що останній не мав технічної можливості своїми діями уникнути наїзду на пішоходів в даній дорожній ситуації яка склалася. Дії [PERSON] у дорожньо-транспортній обстановці яка склалася відповідають встановленим технічним вимогам Правил дорожнього руху України. З наведених вище підстав, кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, закрито згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу Hyundai Accent, реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована у ТОВ «СК «Альфа-Гарант» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5779812 (а.с. 30). 25 травня 2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернулися через представника [PERSON] ,., до ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. З матеріалів справи вбачається, що позивачі [PERSON] , дружина загиблого [PERSON] , та [PERSON] , син загиблого [PERSON] , отримали страхове відшкодування пов`язане із моральною шкодою у розмірі 12 519 грн. на кожного. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України встановлено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно зі статтею 1193 ЦК України зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Отже, у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки, яким завдано шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Відсутність обвинувального вироку чи наявність постанови слідчого про відмову в порушенні кримінальної справи не звільняє відповідача від обов`язку доказування своєї невинуватості. Крім того, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено. У постанові від 06 липня 2022 року у справі № 442/3107/21 за позовом про стягнення страхового відшкодування, у зв`язку з понесеними витратами на поховання, Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та ухвалюючи нове судове рішення про задоволення позову, не погодився з висновком судів про те, що відсутність у водія технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, та зазначив, що ДТП відбулася за обставин, коли автомобіль наїхав на пішохода, який перебував у горизонтальному положенні в непередбачуваному для цього місці в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що останній допустив необережність через нехтування Правилами дорожнього руху. Груба необережність потерпілого, яка сприяла виникненню або збільшенню шкоди, залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини), відповідно до частини другої статті 1193 ЦК України може бути підставою для зменшення розміру відшкодування шкоди. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, відповідно до постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року пішохід [PERSON] допустив необережність через нехтування Правилами дорожнього руху, здійснюючи перехід в непередбачуваному для цього місці в стані сильного алкогольного сп`яніння. Таким чином, потерпілий [PERSON] своїми діями допустив грубу необережність та сприяв виникненню шкоди. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи грубу необережність потерпілого [PERSON] , що й стала причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28 грудня 2019 року, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування завданої шкоди. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в частині стягнення із [PERSON] моральної шкоди у розмірі по 50 000 грн. на користь кожного із позивачів. Щодо судових витрат У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи видно, що позивачу [PERSON] надавалася правова допомога адвокатом Лабик Р.Р. згідно Договору про надання професійної правничої допомоги №:10.02.2022-Ц/150 від 10 лютого 2022 року. Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 21 лютого 2022 року вартість наданих послуг адвоката становить 30 000 грн. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Так, представник позивача - адвокат Лабик Р.Р. до позову додав та посвідчив копію постанови Слідчого управління Головного управління національної поліції в Київській області від 27 травня 2020 року, яка не в повному обсязі відповідає належним чином засвідченій копії зазначеної постанови, наданої на запит суду ГУНП в Київській області. Вищевказаний документ не містить інформації стосовно того, що при судово-токсилогічному дослідженні в крові трупу ( [PERSON] ) виявлено етиловий спирт в концентрації 3,41 %, що при житті могло відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Вказані відомості мають істотне значення для розгляду справи та витребування від ГУНП в Київській області належним чином засвідченій копії зазначеної постанови про закриття кримінального провадження призвело до затягування розгляду справи й свідчить про недобросовісну поведінку представника сторони у справі. Враховуючи те, що позов задоволено частково, а також недобросовісність дій представника позивача в процесі розгляду справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру судових витрат на правову допомогу та визначає їх у розмірі 10 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: partial