Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

04 липня 2024 року представник акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, «Мonobank» - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яким є платіжні картках monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. 23.04.2021 [PERSON] встановив мобільний додаток monobank, та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Мonobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписанням анкети-заяви від 23.04.2021 відповідач підтвердив отримання примірника договору в Мобільному додатку monobank, ознайомлення та згоду з умовами договору, укладення договору, та зобов`язання виконувати умови договору. Відповідач отримав кредит у розмірі 36 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Умови обслуговування рахунків фізичних осіб АТ «Універсал Банк» (далі Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Відповідно до п.п. 4.2.19 п. 4 Розділу І на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, Клієнт зобов`язаний ознайомитися із чинною редакцією договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або в мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього. Вищевказаним договором визначено порядок нарахування неустойки за порушення зобов`язання за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення), а саме: від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн, від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн, від 91 до 120* (210) днів штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,2 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001 % річних. При порушенні зобов`язання від 121 (210) днів до повного погашення заборгованості, строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4 % річних. Станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою, після чого банк направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погашення суми заборгованості. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач порушив зобов`язання, та станом на 09.05.2024 загальний розмір заборгованості становив 67 728,82 грн, з яких: 67 728,82 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 0,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання. 08 жовтня 2024 року представник відповідача [PERSON] надав суду відзив. Як на підставу заперечень посилається на те, що після підписання анкети-заяви відповідачу було надано доступ до банківського рахунку та встановлено кредитний ліміт на суму 36\~000 грн. Користуючись платіжною карткою, з відповідача почали стягувати відсотки за користування кредитом, однак відповідач не підписував та не був ознайомлений з документами, які передбачають відповідне стягнення. Умови та правила надання банківських послуг позивача, які були подані позивачем до суду, не містять його підпису, що вказує на безпідставне нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом. Помилковим є твердження позивача про те, що між ним та відповідачем виникли кредитні правовідносини, умови яких закріплені в анкеті-заяві від 23.04.2021 та Умовах та Правилах надання банківських послуг, які викладені на сайті, оскільки відповідач не погоджував жодних умов з позивачем щодо виникнення в нього зобов`язань перед банком, у тому числі і щодо сплати процентів, комісій, штрафних санкцій тощо. В процесі користування банківською карткою, на яку позивачем були зараховані кошти, які він вважав кредитом, відповідач неодноразово вносив власні кошти і знімав їх. Загальна сума внесених коштів (графа «Сума погашення за наданим кредитом») становить 222\~190,62 грн, а встановлений кредитний ліміт становить лише 36\~000 грн. Оскільки сторони не погоджували плати за користування кредитним коштами, тобто сплати процентів, тому позивачем помилково систематично зараховувались внесені відповідачем кошти в рахунок погашення процентів за користування кредитом. Всі внесені відповідачем на рахунок кошти мали б бути зараховані в повернення наданої позивачем відповідачу суми в розмірі 36\~000 грн, а решта мала б залишитись у вільному користуванні відповідача, так як є його власністю. Сума внесених відповідачем коштів на рахунок перевищує суму отриманих коштів від позивача на 186\~190,62 грн, тому у відповідача не може бути жодних зобов`язань перед позивачем, що могли б виникати із анкети заяви № б/н від 23.04.2021. Просив суд відмовити позивачу в позові. 14 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з відповіддю на відзив, та вважав заперечення відповідача безпідставними. Відповідач підписуючи анкету-заяву при відкритті банківського рахунку, погодився зі змістом та підтвердив отримання примірника договору про надання банківських послуг. Також, погодився з тим, що вразі входу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. Вказаний договір відноситься до електронних договорів, та підписується електронним підписом, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач, представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 23.04.2021 відповідач звернувся до позивача та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої клієнт просив відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов договору та наведених у анкеті-заяві Умов. За умовами п.п. 2-3 анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладанням якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу 1 Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та /або мобільного додатку, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки. Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач порушив умови договору та своєчасно не вносив кошти для погашення заборгованості. Заборгованість відповідача, станом на 09.05.2024 становить 67\~728,82 грн, з яких: 67\~728,82 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 0,00 грн заборгованість за пенею, 0,00 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 09.05.2024. Згідно із п. 2.3. Розділу 2 «Основні положення» Умов, договір, відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України Договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. До відносин між сторонами (в тому числі з питань внесення змін до договору) застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній \~ \~ \~ \~ формі. Частинами 4, 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Ін7тернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Окрім того пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього. Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг»\~та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»,\~за умови\~використання засобу\~електронного підпису\~усіма сторонами\~електронного правочину; електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що відповідач уклав з позивачем кредитний договір шляхом підписання його електронний підписом, тобто підписанням засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, та визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також, на виконання статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» та статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» першим кроком при реєстрації у мобільному додатку «Моnobank» було ознайомлення відповідача з умовами надання банківських послуг, після чого банк надав йому примірник Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» про надання банківських послуг щодо продуктів mоnobank I Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи. Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача права позивача щодо порядку погашення заборгованості за договором про надання банківських послуг monobank, тому позов підлягає задоволення. Заперечення відповідача, його представника оцінені судом у сукупності з усіма доказами у справі, та в ході слухання справи не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2024 рік, складала 3028 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved