Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Позов обґрунтовувала тим, що з 21 травня 2000 року вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 7 лютого 2024 року розірвано. У цьому шлюбі 7 вересня 2004 року народився син [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Також зазначала, що син [PERSON] навчається на третьому курсі денної форми навчання за спеціальністю 081 «Право» у Національному університеті біоресурсів і природокористування України, що підтверджується довідкою від 21 червня 2024 року № 122 (рік навчання 30 червня 2025 року), а син [PERSON] є студентом денної форми навчання Аерокосмічного факультету Національного авіаційного університету четвертого рівня акредитації (термін навчання до 30\~червня 2027 року). Також посилалась на те, що діти навчаються на денній формі навчання, а тому не мають можливості самостійно заробляти кошти у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги; відповідач здійснює підприємницьку діяльність і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітнім дітям, які продовжують навчання. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітніх дітей, які продовжує навчання, між сторонами не досягнуто, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Посилаючись на зазначене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, а саме на: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 серпня 2024 року та до досягнення дітьми двадцяти трьох років, але не більше як на період до закінчення навчання. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 4 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У вересні 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказував на безпідставність позовних вимог. Зокрема, зазначав, що з 21 травня 2000 року він перебував з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 7 лютого 2024 року розірвано. У цьому шлюбі у них народилося троє дітей: повнолітній син [PERSON] , [INFO] , повнолітній син [PERSON] , [INFO] , та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Також вказував, що з 9 листопада 2023 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте, на даний час підприємницька діяльність прибутку не приносить. Дохід він отримує з тимчасових підробітків, який витрачає на проживання та допомогу дітям, зокрема, сину [PERSON] він оплатив навчання за 2 курс у розмірі 16 205 грн від 20 січня 2023 та за 3 курс у розмірі 16 205 грн від 29 травня 2023 року; сину [PERSON] [INFO] оплатив проживання на період навчання в гуртожитку Національного авіаційного університету у сумі 4\~000 грн та 9\~лютого 2024 року також оплатив проживання у гуртожитку у сумі 4\~000 грн. Крім того, на думку відповідача, син [PERSON] не потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки деякий час працював за кордоном, а зараз працює автослюсарем (не офіційно), має значний дохід, який дозволив йому 15 лютого 2024 року придбати власний автомобіль. Відповідач стверджує, що сину [PERSON] щомісячно надає матеріальну допомогу шляхом перерахування грошових коштів на його банківську картку, що підтверджується відповідними квитанціями АТ КБ "ПриватБанк" за період з грудня 2023 року до вересень 2024\~року. Крім того, рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 6 серпня 2024\~року з нього на користь позивача стягнено аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Також, у відзиві відповідач звертає увагу суду на те, що у випадку стягнення заявленого позивачем розміру аліментів - 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), загальний розмір усіх відрахувань буде перевищувати 50% щомісячного його доходу, що поставить його у скрутне матеріальне становище. Також, вказував, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітнім синам за станом здоров`я, оскільки сам потребує медичного лікування. Крім того, єдиним його доходом є тимчасові підробітки, які він витрачає на проживання на допомогу дітям, а тому аліменти становитимуть для нього надмірний тягар. Посилаючись на зазначене, [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У судове засідання позивач не з`явилась подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, у відзиві просив справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив у задоволенні позову відимовити. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки в судове засідання учасники справи не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, а також відзив на позовну заяву, дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що з 21 травня 2000 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. У цьому шлюбі народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 7 лютого 2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 3 квітня 2024 року встановлено, що [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 7 травня 2024 року [PERSON] зареєстрована на [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані на [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади від 11 червня 2024 року та від 19 червня 2024 року. [PERSON] є здобувачем ОС «Бакалавра» третього курсу денної форми навчання за спеціальністю 081 «Право» Національного університету біоресурсів і природокористування України, що підтверджується довідкою від 21 червня 2024 року № 122, виданою деканом юридичного факультету Національного університету біоресурсів і природокористування України О. Яра. [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Аерокосмічного факультету Національного авіаційного університету, четвертого рівня акредитації; термін навчання з 1 травня 2023 року до 30 червня 2025 року, що підтверджується довідкою від\~9\~травня 2024 року № 185, виданою деканом факультету Національного авіаційного університету [PERSON] . Також судом встановлено, що рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 6 серпня 2024 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. З долучених до відзиву документів вбачається, що [PERSON] надав матеріальну допомогу повнолітнім синам, що підтверджується копіями квитанцій. Відповідно до положень статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом положень статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочку, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина1 статті 81 ЦПК України). Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд звертає увагу на те, що надання повнолітнім дітям матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Враховуючи денну форму навчання у навчальному закладі повнолітніми дітьми, суд дійшов висновку про те, що повнолітні діти у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів у зазначеній справі, судом також враховано визначені у частині 9 статті 7 СК України загальні засади регулювання сімейних відносин, а саме: справедливість, добросовісність і розумність. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти саме в розмірі 1/3 частки його заробітку, а також доказів, що утримання повнолітніх синів потребує саме таких витрат. Крім того, судом враховано, що рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 6 серпня 2024 року стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50%\~прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд не приймає як доказ неможливості утримувати повнолітніх синів, які продовжують навчання, хворобливий стан відповідача за відсутності будь-яких доказів на підтвердження несення регулярних витрат на лікування. Відповідач є працездатним за віком, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжує навчання. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, що мають значення для вирішення спору по суті, оцінюючи у сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх синів до закінчення ними навчання, але не більше 23 річного віку, у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання, відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, в зв`язку з навчанням. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 3 частини 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. З урахуванням зазначеного з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: partial