Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

у серпні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вона з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначає несумісність характерів з відповідачем, діаметрально протилежні погляди на життєві явища і стосунки між подружжям. Також зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями, тож у родині часто виникали сварки. Відповідач без поваги відноситься до неї як до жінки, принижує її як матір в очах дітей. Наразі між нею та відповідачем відсутнє взаєморозуміння та довіра, немає згоди з важливих для існування сім`ї питань. Також, позивачка зазначає, що з січня 2024 року вони з відповідачем припинили спільне сімейне життя, у них відсутній спільний сімейний бюджет, спільного господарства не ведуть. Спору щодо місця проживання дітей у них з відповідачем немає, діти наразі проживають з нею і після розірвання шлюбу також залишаться проживати з матір`ю. На цей час подружні відносини у неї з відповідачем остаточно припинені, шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та інтересам їх дітей. Зазначає, що вона не має намірів зберегти шлюб, тож просить суд його розірвати. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання з`явились позивач та відповідач. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Зазначила, що збереження шлюбу неможливе з підстав, зазначених у позові. На примирення вона не згодна і це її остаточне рішення. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Зазначав, що бажає зберегти шлюб, просив суд дати строк на примирення з позивачкою. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 08 вересня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1294. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 08 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. У шлюбі у позивача та відповідача [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 березня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві та [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 березня 2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Позивач вказує, що подальше збереження їх родини є неможливим, заперечує проти надання судом строку на примирення, оскільки її рішення про розірвання шлюбу з відповідачем є остаточним. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, просить суд дати строк на примирення. Разом з тим, на запитання суду які дії він вчиняв аби зберегти шлюб з січня 2024 року, коли подружжя стало проживати окремо, або з серпня 2024 року, коли йому стало відомо, що дружина подала до суду позов про розірвання шлюбу, надати відповідь не зміг. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, при цьому підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved