Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

14.08.2024 представниця позивача [PERSON] адвокат Білик Романна Олегівна звернулась до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді частини житлової квартири. Позивач звернувшись до приватного нотаріуса Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, - отримав відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку пропущеним шестимісячним строком для прийняття спадщини за законом, а також відсутні правовстановлюючі документи на майно. Ухвалою суду від 26.08.2024 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла бабця позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29.06.1997р. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частини житлової квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки №12-9/124 від 22.03.2024 року [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіт не складала, що підтверджується довідкою № 12-09/126 від 22.03.2024, виданою Новояричівською селищною радою. Батько позивача та син померлої [PERSON] , помер [INFO] ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 04.01.2021р.). Позивач [PERSON] як встановлено в суді, є спадкоємцем за законом, який вступив в оперативне управління майном померлого, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після смерті бабці [PERSON] але оформити своє право власності на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved