Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

у серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона та [PERSON] , який зник безвісти за особливих обставин 17.05.2023 року, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2013 року до 2023 року. Заява мотивована тим, що з лютого 2013 року по квітень 2023 року проживала з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. Їх сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] . Спільними зусиллями покращували житлові умови, проводили ремонт у квартирі, купували меблі, та інші предмети домашнього побуту. Зауважила, що 29.04.2023 року її чоловіка призвано на військову службу, а 17.05.2023 року, виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, він зник безвісти. Встановити факт її постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] потрібно для реалізації прав, передбачених Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», як члену сім`ї особи, зниклої безвісти, а саме як дружини. На підставі зазначеного, [PERSON] просить заяву задовольнити. Ухвалою судді Чередніченко Н.П. від 15.08.2023 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання (а.с. 26). Ухвалою судді Хоменко В.С. від 07.02.2024 року вказану справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання (а.с. 132). Заявник і заінтересована особа про день, час і місце розгляду справи повідомлені в установленому цивільним процесуальним законодавством порядку, в судове засідання не з`явилися. Від представника заявника до суду надійшла заява, в якій адвокат Ангелін І.І. просить справу слухати без його та заявника участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Від заінтересованої особи заяв по суті справи до суду не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заявник [PERSON] з лютого 2013 року проживала з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. [PERSON] і [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом від 23.06.2023 року, посвідченим начальником ЖЕД-105 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Заявник та її представник вказують, що спільними зусиллями вона з чоловіком покращували житлові умови, проводили ремонт у вказаній квартирі, купували меблі та предмети домашнього побуту. Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Зокрема, свідок [PERSON] суду показав, що познайомився з [PERSON] в 2008 чи 2009 році, разом працювали на підприємстві. [PERSON] прийшла на роботу прибиральницею в 2012-2013 роках. В [PERSON] і [PERSON] були стосунки. Вони разом працювали та проживали приблизно з 2013 року. Бував у них вдома. Вели себе як подружжя. Також свідок [PERSON] суду показав, що є сином заявника. [PERSON] і [PERSON] познайомилися на початку 2013 року, проживали як одна сім`я, вели спільний бюджет. В подальшому, 29.04.2023 року [PERSON] мобілізовано до Збройних Сил України. Зі сповіщення сім`ї № 248 від 26.06.2023 року надісланого начальником [INFO] на адресу: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] , виконуючи бойове завдання по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Бахмут Донецької області 17.05.2023 року, зник безвісти. Згідно з повідомленням [INFO] № І/І/5500 від 25.08.2023 року на адвокатський запит, військовослужбовець [PERSON] у обліковій картці зазначив близьку особу - цивільну дружину [PERSON] . Заявник у справі [PERSON] , звертаючись до суду із вказаною заявою обґрунтовувала своє звернення тим, що вона проживала однією сім`єю [PERSON] як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2013 року по 2023 рік та відповідно має намір на реалізацію прав визначених ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», а без відповідного рішення суду щодо встановлення вказаного факту вона буде позбавлена передбачених цим Законом прав. Правовий статус осіб, зниклих безвісти, та забезпечує правове регулювання відносин, пов`язаних із встановленням та обліком, розшуком і соціальним захистом таких осіб та їхніх родичів визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти» Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» встановлено, що цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. У ст. 6 вищевказаного Закону зазначено права близьких родичів та членів сім`ї осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. Частиною 1 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Крім того, законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, яка не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст.74цього Кодексу. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати в сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року в справі № 369/16486/18. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. У вказаному випадку, суд вважає, заяву [PERSON] про встановлення факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] , як чоловіка та жінки без шлюбу, доведеною і такою, що підлягає задоволенню згідно зі ст. 315 ЦПК України, оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на вимогах закону, та доказів порушення прав, свобод і інтересів інших осіб, матеріали справи не містять. На підставі викладеного та

Outcome: approved