Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

27 травня 2024 року адвокат Кравчук О.А. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позов обгрунтовує тим, що у шлюбі позивача з відповідачем народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . За рішенням Нововолинського міського суду від 19 листопада 2019 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до розрахунку заборгованості боржника у виконавчому провадженні №61561358, станом на 07 травня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість по аліментах, що утворилася за період з 01 жовтня 2023 року по 07 травня 2024 року на суму 29551,42 грн., всього заборгованість по аліментам становить 154140,42 грн. Вироком Нововолинського міського суду від 03 серпня 2022 року відповідача [PERSON] визнано винним за ч.1 ст.164 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 год., вироком Нововолинського міського суду від 04 грудня 2023 року відповідача [PERSON] було визнано винним за ч.2 ст.164 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 год., тобто судами встановлено факт злісного ухилення [PERSON] від сплати аліментів. Оскільки відповідач своєчасно та в повному розмірі не виконує своїх аліментних зобов`язань, просить суд, в порядку ст.196 СК України стягнути з [PERSON] на користь позивача неустойку (пеню) на загальну суму 27570,47 грн. а також витрати на правничу допомогу адвоката. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій просив суд розглядати справу у його та позивача відсутності, позов підтримав, просив його задоволити (а.с. 33). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду відзив в якому просив відмовити у позові (а.с.22-23). У відзиві наголосив, що пеня вирахувана позивачем не вірно та без урахування платежів, що ним були здійсненні у грудні 2023 року (1500 грн), в січні 2024 року (1008,58 грн.), в лютому 2024 року (2000 грн.), в березні 2024 року (2000 грн.) та в квітні 2024 року (2000 грн.), однак власного розрахунку не долучив. Вказує, що він всіляко допомагає дітям та бере участь у їх вихованні, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 04 серпня 2022 року, однак позивач заперечує щодо його спілкування з дітьми та подаючи позов до суду, ставить його та сім`ю у фінансову залежність. Також вважає завищеним розмір витрат на правничу допомогу та просить суд зменшити розмір таких витрат у зв`язку з тим, що справа є малозначною та не відповідає критеріям реальності та співмірності. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.194, ст.195, ст.196, ст.197 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9) та [PERSON] , [INFO] (а.с.9 зворот). Позивач змінила прізвище і після отримання свідоцтва про зміну імені 09 серпня 2023 року (а.с.5), іменується [PERSON] . З відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] , за рішенням Нововолинського міського суду від 19 листопада 2019 року, стягуються аліменти на утримання їх спільних дітей у розмірі 1/2 частини заробітку доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 24 липня 2019 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.7-8). Стягнення аліментів проводилося у примусовому порядку. Згідно з розрахунком заборгованості (а.с.3), що наданий Володимирським відділом державної виконавчої служби у Володимирському районі у виконавчому провадженні №61561358 (а.с.3) за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року, заборгованість відповідача становила 154140,42 грн. У зазначений період боржником здійснено кілька платежів: 04.10.2023 на суму 5000 грн. (на погашення заборгованості у вересні); 14.11.2023 на суму 4500 грн.; 26.12.2023 на суму 1500 грн.; 03.02.2024 на суму 1008,58 грн.; 29.02.2024 на суму 2000 грн.; 27.04.2024 на суму 2000 грн. та в травні 2024 року на суму 2000 грн. (а.с.3,24) З урахуванням заборгованості відповідача за аліментами за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року позивачем була вирахувана неустойка (пеня), яка, за її підрахунком склала 27570,47 грн., сума не перевищує сто відсотків заборгованості. Відповідно до ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу - до досягнення нею двадцяти трьох років. При цьому, досягнення дитиною повноліття не припиняє стягнення заборгованості за аліментами. Згідно ч.1 ст.196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розрахунок пені за несплаченими аліментами проводиться згідно ч.1 ст.196 СК України. Відповідач у поданому відзиві не погодився з розрахунком, що був наданий позивачем, оскільки на його думку позивач не врахував платежів, що були здійсненні ним в грудні 2023 року, в січні, лютому, березні та квітні 2024 року, що, на його думку, вплинуло на суму заборгованості та розмір пені. Оскільки відповідач не погоджується з наданим розрахунком суд здійснив власний розрахунок. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21), у якому розмір пені розраховував наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. Всього за період з 01 жовтня 2023 року по 07 травня 2024 року, з врахуванням сплачених відповідачем коштів, судом нарахована пеня в розмірі 36375,80 грн. Місяць, по якому допущено прострочення платежуНарахова на сума аліментів за місяцьДата, фактичного погашення Сума погашенняКількість днів прострочкиСума пені, грн. (П-n) 10.2023594514 листопада 2023 р.450013772,85 10.2023 26 грудня 2023 р.144542606,9 11.2023594526 грудня 2023 р.55251486,25 11.2023 3 січня 2024 р.1008,588471,2 11.2023 3 лютого 2024 р.2000311513,24 11.2023 27 березня 2024 р.2000531527,15 11.2023 27 квітня 2024 р.881,4231273,24 12.2023594527 квітня 2024 р.1118,581005945* 12.2023 3 травня 2024 р.200060* 12.2023 -1880* 01.20245945 -1005945* 02.20245945 -1005945* 03.20245945 -1005945* 04.20245945 -1005945* всього 36375,80 грн. \~ \~ \~ \~ Згідно із ч.2 ст.196 СК України, у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Ні позивачем, ні відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження того, що в порядку ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника в межах виконавчого провадження накладався штраф, а тому суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку правила, передбаченого ч.2 ст.196 СК України. Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. З огляду на вищевикладене, є необгрунтованими твердження відповідача [PERSON] щодо його участі у вихованні спільних з позивачем дітей, оскільки такий обов`язок на відповідача покладений чинним СК України. Також, суд не бере до уваги ту обставину, що у відповідача у шлюбі з [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.42), оскільки дитина народилася [INFO] , тобто по закінченню періоду за який позивач просить стягнути з відповідача пеню і розмір аліментів, з врахуванням збільшення числа утриманців, судом не був зменшений. На підставі наведеного та з огляду на те, що відповідач вчасно та в повній мірі не виконував своїх зобов`язань по сплаті аліментів та не надав доказів на спростування своєї вини, суд стягує з [PERSON] в користь [PERSON] 27570,47 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати ним аліментів у період з 01 жовтня 2023 року по 07 травня 2024 року, що в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто відпадає принципу диспозитивності та не перевищує розмір заборгованості по щомісячним платежам (100%). Вимога позивача про стягнення з [PERSON] в її користь понесених витрат на правничу допомогу адвоката не підлягає задоволенню, оскільки стороною позивача не було надано достатніх та обґрунтованих доказів на їх підтвердження, зокрема договір про правничу допомогу, повний та детальний розрахунок таких витрат та квитанцію або корінець ордеру на підтвердження оплати коштів одвокату. При цьому суд зазначає, що в позовній заяві позивач вказувала на те, що розрахунок та підтверджуючі документи будуть надані суду до завершення розгляду справи судом, однак цього ні вона, ні її представник не зробили. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] в дохід держави, суд стягує 1211,20 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved