Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 24.11.2021 позивач Кредитна спілка Центр фінансових послуг звернувся до суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.06.2019, а саме: 2 756,44 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 3 534, 22 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 19.03.2020 по 08.11.2021; 333, 76 грн. - інфляційні втрати на прострочене тіло кредиту за період з 26.03.2020 по 30.09.2021; 134,35 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з 26.03.2020 по 08.11.2021; 174, 29 грн. - три процента річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період 19.03.2020 по 08.11.2021, що разом складає суму в розмірі 6 933 (шість тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 06 коп., а також стягнути судові витрати по справі в розмірі 2400 гривень 00 коп. за правову (правничу) допомогу та в розмірі 2 270 гривень 00 коп. за сплату судового збору. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] уклавши з КС «Центр фінансових послуг» 19.06.2019 кредитний договір № В-53/038/19/135/08СЗ та отримав грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2021, головуючим суддею у справі визначено суддю Кіхтенка С.О. Останнім справа по суті не розглянута. 26.06.2024 по справі на підставі розпорядження № 123 керівника апарату суду здійснений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням судді [PERSON] рішенням ВРП від 18.06.2024 на підставі п. 3 ч. 6 ст. 126 Конституції України. 26.06.2024 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Лебединець Г.С. Ухвалою суду від 01.08.2024 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.06.2019 між Кредитною спілкою «Центр фінансових послуг» та [PERSON] було укладено кредитний договір № В-53/038/19/135/08СЗ про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 15 000,00 грн. 19.06.2019 між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір про транш №1 до Кредитного договору кредитної лінії, відповідно до п. 1 якого її сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 15 000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №1- 15 000,00 грн. Водночас, позивачем та відповідачем у п. 3 Додаткового договору №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3.1 Кредитного договору кредитної лінії кредит надається позичальнику у національній валюті України, після підписання договору готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням позичальника, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за його заявою. Позивач виконав умови кредитного договору кредитної лінії, додаткового договору №1 та перерахував кошти в сумі згідно його заяви на перерахування коштів в сумі 15 000,00 грн. на цільовий внесок в додатковий капітал, що підтверджується довідкою від 09 жовтня 2018 року. 19.06.2019 позивач повернув відповідачу цільовий внесок в додатковий капітал у сумі 15 000 гривень, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 53 від 19.06.2019. Кредитедавцем та позичальником у п. 3 Додаткового договору про транш №1 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. 07.02.2020 позичальник звернувся з заявою в якій просив надати в межах ліміту відкритої йому за Кредитним договором кредитної лінії черговий транш у сумі 3 000,00 грн. 07.02.2020 між Кредитодавцем та позичальником було укладено додатковий договір про транш №2 до Кредитного договору кредитної лінії відповідно до п. 1 якого його сторони погодили, що Кредитодавець надає позичальнику транш у розмірі 3\~000,00 грн., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення Додаткового договору №2 складає - 3 000,00 грн. Позивач виконав умови Кредитного договору кредитної лінії, Додаткового договору про транш №2 та перерахував кошти згідно його заяви на перерахування коштів - 3\~000,00 грн. на добровільний цільовий внесок в додатковий капітал -підтвердження перерахування довідка про зарахування коштів. 07.02.2020 від відповідача надійшла заява про повернення добровільного цільового внеску в додатковий капітал в сумі 3\~000,00 грн. Позивач повернув відповідачу добровільний цільовий внесок в додатковий капітал, а останній його отримав, що підтверджується видатковим касовим ордером № 12 від 07.02.2020. Кредитодавцем та позичальником у п.3 Додаткового договору про транш № 2 було погоджено графік платежів по кредиту та процентам. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Кількість днів у році приймається 365 (366 для високосного року). Проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику (перерахування на рахунок за дорученням позичальника або видачі готівкою, або спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою, або спрямування коштів з цільового внеску позичальника в додатковий капітал за відповідною заявою на погашення заборгованості за кредитом) включно. Відповідно до п.3.3 кредитного договору змінювана процентна ставка складає вісімдесят чотири процентів річних. Відповідно до п. 3.4 Кредитного договору кредитної лінії, Кредитодавець має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати змінювану процентну ставку не частіше ніж один раз на місяць. Позивач скористався своїм правом та встановив процентну ставку сімдесят вісім процентів річних. Відповідно до п.п. 10 п. 2.4 Кредитного договору кредитної лінії позичальник зобов`язаний сплачувати зараховані проценти і повертати передбачену графіком платежів частину кредиту щомісяця не пізніше 25-го числа, вказаного в останньому укладеному Додатковому договорі про транш. Якщо кредит був частково повернутий достроково і в поточному місяці не виникає зобов`язання повертати передбачену графіком платежів частину кредиту, Позичальник зобов`язаний в будь-якому випадку сплатити не пізніше дати, вказаної в графіку платежів, фактично нараховані проценти на дату такого платежу. Відповідно до п. 3.7 кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Відповідно до п. 3.14 Кредитного договору кредитної лінії у випадку коли позичальник не поверну кредит в строки, зазначені п. 5.1 Договору, то з наступного дня після закінчення строку дії договору проценти по кредиту продовжують нараховуватися за тією ж процентною ставкою, визначеною п.3.3 -3.4 договору. Відповідно до п. 3.15 Кредитного договору кредитної лінії, сторони домовилися, що погашення кредит процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка платежів. Строк, на який надається кредит та графік платежів зазначаються у Додатковому договорі про транш, що є невід`ємною частиною даного договору. У разі отримання кредиту траншами Сторони вносять зміни до графіку платежів шляхом підписання Додаткового договору про транш. Однак, відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, несвоєчасно здійснювала погашення чергових обов`язкових платежів, визначених у Графіку погашення заборгованості,\~\~у зв`язку з чим, станом на 08.11.2021,\~\~виникла заборгованість в розмірі 6\~290,66 грн.,\~\~ яка складається із: 2756,44 грн. -\~\~сума заборгованості по сплаті тіла кредиту;\~\~3534,22 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 19.03.2020 по 08.11.2011; 333,76 грн. - інфляційні витрати на прострочене тіло кредиту за період з 26.03.2020 по 30.09.2021;\~\~134,35 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по кредиту за період з\~\~26.03.2020 по 08.11.2021; 174,29 грн. - три проценти річних від простроченої суми зобов`язання по процентам за період з 19.03.2020 р. по 08.11.2021. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, за кредитним договором відповідач був зобов`язаний повернути позивачу суму кредиту та сплатити проценти за користування ними. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таким чином, з огляду на ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України та зміст кредитного договору останній є зобов`язанням. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, відповідач, зокрема, має належним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором по поверненню кредиту та сплаті процентів, однак таке своє зобов`язання не виконує. Також, відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] процентів за користування кредитом, інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми по Кредитному договору, суд виходить з правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати ВС від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Слід зазначити, що у справі №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду відійшла від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02.12.2015 р. у справі №6-249цс15, в якому суд вказував, що проценти за кредитом і пеня за процентами підлягають стягненню з відповідача у межах позовної давності, обчисленої за 3 роки (для процентів) й рік (для пені) до дня звернення до суду. Також Велика Палата ВС зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до п. 3.7 кредитного договору прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. Таким чином, нарахування процентів у розмірі 3 534, 22 грн. є обґрунтованим з урахуванням домовленості сторін, викладеної у п. 3.7 кредитного договору. Велика Палата ВС наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Таким чином, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. У постанові від 04.02.2020 р. у справі №912/1120/16 Велика Палата ВС також зазначила, що регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми по Кредитному договору кредитної лінії у розмірі 642, 40 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № В-53/078/18/135/21СЗ від 19.06.2019 в сумі 6 290 гривні 66 коп. (2756, 44 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 3 534, 22 грн. - сума заборгованості по сплаті процентів за період з 19.03.2020 по 08.11.2021). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 21 липня 2021 року між Позивачем та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги. Відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги, за надання послуг, передбачених Договором про надання правової (правничої) допомоги, адвокат отримує гонорар. Гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок адвоката по факту або авансом за узгодженням сторін. Відповідно до п. 3.2 Договору про надання правової (правничої) допомоги, сторони погодили, що одна година роботи Адвоката коштує 600,00 (Шістсот) гривень. При визначенні розміру гонорару по конкретному завданню можуть враховуватися (і зазначаються у відповідному Акті). Отже, за умовами Договору про надання правової (правничої) допомоги та з огляду на ст.137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що гонорар Адвокату виплачується Позивачем в розмірі встановленому за домовленістю та відповідає складності справи, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони. Згідно платіжного доручення №1359 від 12.11.2021, слідує, що позивачем Адвокату за надання правової (правничої) допомоги в даній справі сплачено 2 400,00 грн., детальний опис якої відображено адвокатом у Акті приймання-передачі наданих послуг (до Договору про надання правової (правничої) допомоги) від 12.11.2021. Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих заявнику послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії, та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена сума в розмірі 2 400 грн. відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 6 290,66 грн., що становить 90,73% від заявленої до стягнення позивачем суми в розмірі 6 933, 06 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2 059,57 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial