Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

17.11.2023 [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та просить суд встановити факт, що вона спільно проживала на час відкриття спадщини зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок [ADDRESS] . [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак фактично мешкала до дня смерті разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . У вересні 2019 заявниця звернулася до державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею було пропущено строк для прийняття спадщини і відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 24.11.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 25.12.2023. Ухвалою суду від 24.11.2023 задоволено клопотання заявниці про витребування доказів у державного нотаріуса Жовтоводської державної нотаріальної контори. 12.12.2023 на адресу суду від представника заінтересованої особи надійшли письмові пояснення, в яких останній зазначив, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 25.12.2023 справу знято з розгляду на 05.02.2024. Ухвалою суду від 05.02.2024 визнано обов`язковою явку представника заявника, розгляд справи відкладено на 14.03.2024р. 14.03.2024 справу знято з розгляду на 19.04.2024. 19.04.2024 справу знято з розгляду на 25.07.2024. 25.07.2024 по справі оголошено перерву на 13.09.2024. 13.09.2024 справу знято з розгляду на 25.10.2024 Заявниця в судове не засідання з"явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву, вказала, що мати заявниці хворіла і тому проживала постійно із завницею. Про це крім акту свідчать фотознімки. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи у її відсутність, та прийняти законне та обґрунтоване рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , а.с. 6. Згідно свідоцтва про народження, батьками заявниці записані: [PERSON] , [PERSON] , а.с.8. Після укладення шлюбу між заявницею та [PERSON] , остання змінила прізвище « [PERSON] », а.с. 8. Згідно Свідоцтва про право власності від 11.08.1976, [PERSON] на праві приватної вартості належить домоволодіння за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до Домової книги, заявниця разом з [PERSON] була зареєстрована за адресою : [ADDRESS] , а.с. 11-19. 05.09.2019 [PERSON] звернулася до Жовтоводської держаної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, а.с. 20,44-51. Згідно Акту від 01.09.2024 [PERSON] станом на 31.07.1997 р. проживала разом із матір`ю [PERSON] , а.с. 103. Оцінка суду. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. В тому числі суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частина 2 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд може встановлювати інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснює, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1260 ЦК України сСпадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, ст.1268 ЦК України. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як випливає з аналізу положень СК України, обов`язкові ознаки сім`ї - це пов`язаність спільним побутом і наявність взаємних прав та обов`язків, моральна підтримка членів сім`ї, а факультативні - спільне проживання, юридична відповідальність за невиконання сімейних обов`язків та матеріальна допомога членів сім`ї. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з абзацом 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під терміном «місце проживання» розуміється житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає. Стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає, що у судовому засіданні доведений факт спільного постійного проживання заявниці і її матері [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на час смерті останньої. Факт, про вставлення якого просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить виникнення спадкових прав заявниці. В іншій спосіб такий факт не може бути встановлений. Тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved