Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

В вересні 2024 року позивач [PERSON] через представник позивача звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 09 жовтня 2010 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу з відповідачем мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, відносини між подружжям поступово погіршувалися у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні цінності. Спроби налагодити сімейні відносини не дали позитивних наслідків і вже тривалий час як сторони припинили спільне проживання і ведення спільного господарства, фактично перестали бути однією родиною. Шлюб між сторонами існує формально та суперечить інтересам кожного, а отже підлягає розірванню. На примирення позивач не згодна. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй набуте в шлюбі прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 20.09.2024 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві позивач та її представник просили розгляд справи проводити у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач викликався до суду шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання, однак така повернулась до суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання, шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Отже, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.10.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (актовий запис № 95). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 05.12.2017. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів позовної заяви встановлено, що внаслідок непорозумінь шлюб між сторонами існує формально, подальше його збереження та примирення є неможливим, подружжя однією сім`єю не проживає, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних стосунків, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, які є морально-правовою основою шлюбу, тому за вказаних обставин суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи бажання відповідача, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом, що підтверджено документально.

Outcome: approved