Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

19.02.2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь борг - 42 000,00 грн., інфляційне збільшення - 837,98 грн., штрафні санкції - 15 224,49 грн., штраф - 42 000,00 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 26.04.2023 року [PERSON] під розписку отримав від [PERSON] грошові кошти у розмірі 42 000,00 грн., які зобов`язувався повернути до 26.06.2023 року. Однак станом на 26.06.2023 року сума позики не повернута відповідачем. Так як відповідач власні зобов`язання не виконав та грошові кошти не повернув в обумовлені строки, тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати, подвійну облікову ставку НБУ, штрафні санкції нараховані на суму боргу за період з 27.03.2023 року по 08.02.2024 року, та 42 000,00 грн. - штрафу, як передбачено умовами розписки. В судовому засіданні, яке відбулось 02.07.2024 року представник позивача вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити. В судове засідання яке відбулось 07.11.2024 року представник позивача не з`явилась, звернулась із заявою про слухання справи в її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відзив на заявлені вимоги відповідач не подавав. Однак в поясненнях, які 01.07.2024 року надійшли до суду відповідач вказав, що він написав розписку під тиском складеного раніше договору на викуп автомобіля у фірми, якою керує [PERSON] . На момент внесення чергової суми 14 000,00 грн. у відповідача народилась дитина. Потім зателефонували з фірми та попросили повернути автомобіль в автопарк. Приїхавши на автомобілі та зустрівшись з [PERSON] було вирішено питання сплати заборгованості за один місяць наступним чином - автомобіль залишається в автопарку на два місяці та відповідач пише розписку за три місяці. Таким чином була написана розписка на суму 42 000,00 грн. Як пояснив відповідач, він кошти не отримував. Також відповідач вказав, що протягом тривалого часу він намагався отримати договір на викуп автомобіля, однак постійно йому в цьому відмовляли, посилаючись на різні обставини. Такі пояснення відповідач підтримав під час слухання справи судом та просив з цих підстав відмовити в задоволенні позову. На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність позивача та його представника. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2023 року [PERSON] надав у позику [PERSON] 42 000,00 грн., із строком повернення до 26.06.2020 року, про що останній написав розписку та підписав її. Підписавши розписку [PERSON] запевнив, що він отримав грошові кошти в сумі 42 000,00 грн., відсутність будь-яких обставин, які впливають на його волю та волевиявлення при підписанні даної розписки. В той же час [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він грошові кошти не отримував та написання розписки було пов`язане з неможливістю сплати чергового платежу за договором про викуп автомобіля. Однак позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження його пояснень. Оскільки відповідач заперечував факт отримання грошових коштів суд визнав явку позивача в судове засідання обов`язковою для надання особистих пояснень щодо обставин передачі грошових коштів. Позивач, враховуючи його обізнаність про необхідність з`явитись особисто в судове засідання, в судове засідання не з`явився, направив до суду пояснення в яких вказав що дійсно кошти були передані [PERSON] та він добровільно написав розписку, без будь якого примусу. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму) позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч. 1 ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він сплачував борг, про що свідчать виписки по банківським карткам. Однак, враховуючи що виписки по карткам датовані до 26.04.2023 року суд не може взяти їх до уваги як належні та допустимі докази. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач надав відповідачу грошові кошти, про що свідчить відповідна розписка, судом не встановлено обставин на спростування її змісту, однак відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання перед позивачем за борговою розпискою від 26.04.2023 року, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 42 000,00 грн. Щодо нарахування інфляційних втрат, подвійної облікової ставки НБУ, штрафних санкцій нарахованих на суму боргу за період з 27.03.2023 року по 08.02.2024 року, та 42 000,00 грн. - штрафу, як передбачено умовами розписки суд зазначає наступне. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався та діє на даний час. Таким чином, оскільки в період з 27.04.2023 року по 08.02.2024 року (період за який заявлено вимоги) на території України діє воєнний стан, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати, подвійну облікову ставку НБУ, штрафні санкції нараховані на суму боргу за період з 27.03.2023 року по 08.02.2024 року, та 42 000,00 грн. - штрафу, як передбачено умовами розписки. Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial