Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЛЕКТ ЦЕНТР звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 45 745,36 грн., стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2021 р. між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №101511262 в електронній формі, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 20 000 грн. строком на 30 днів, який зобов`язалась повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 10.02.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір №10-02/2022-50, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі й за договором № 101511262. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, у тому числі і за договором, що укладений з відповідачем. Загальний розмір заборгованості відповідача становить у загальній сумі 45 745,36 грн, яка складається з: 10 028,98 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 35 716,38 грн - заборгованість по відсотках. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, в прохальній частині заяви просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29.07.2021 року між відповідачкою та ТОВ Мілоан укладено договір про споживчий кредит № 101511262 за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений в п.1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі та на умовах та у строки/терміни, визначені договором (а.с.5-9). Сума (загальний розмір) кредиту становить 20 000 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 29 липня 2021 року (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплатити комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу)\~28.08.2021 року (п.п.1.2-1.4 кредитного договору). Згідно п.4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст.625 ЦК України. У випадку, нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні 4.2\~ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця. Відповідно до п.6.1. договору цей договір укладається в електронній форм особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповіді мобільний додаток чи інші засоби. Графіком платежів за договором про споживчий кредит № 103163798 від 07.05.2021 року, що є Додатком № 1 до кредитного договору № 103163798 від 07.05.2021 року, визначено дату видачу кредиту/дату платежу, суму кредиту, проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, всього загальна вартість кредиту 7 450 грн. (а.с.9). Сторонами погоджено паспорт споживчого кредиту № 101511262, що є Додатком № 2 до кредитного договору № 101511262 від 29.07.2021 року, у якому вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (а.с.10) Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ Мілоан,\~ [PERSON] з якою укладено договір № 101511262 від 29.07.2021 року ідентифікований ТОВ Мілоан. Акцепт договору позичальником здійснено підписання ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора (а.с.12). Згідно платіжного доручення № 30468948 від 29.07.2021 року, ТОВ Мілоан було перераховано на рахунок [PERSON] за грошові кошти за договором № 101511262 від 29.07.2021 року\~у сумі 20 000 грн. (а.с.12 зворот). 10.02.2022 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Вердикт Капітал було укладено договір факторингу №10-02/2022-50 відповідно до якого, ТОВ Мілоан зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ Вердикт Капітал зобов`язується, здійснивши фінансування у порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ Мілоан і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між ТОВ Мілоан і боржниками. Згідно реєстрів боржників до договору факторингу від 10.02.2022 року року, ТОВ Вердикт Капітал набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 101511262 від 29.07.2021 року у сумі 38 725,08 грн., з яких 10 028,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 28 696,10 грн. заборгованість по процентах (а.с.23). 10.03.2023 року між ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір про відступлення (купівлю-продаж)права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ "Коллект Центр" належні ТОВ Вердикт Капітал, а ТОВ "Коллект Центр" набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ Вердикт Капітал до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ "Коллект Центр" сплачує ТОВ Вердикт Капітал за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Згідно реєстру боржників від 10.03.2023 року до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, ТОВ "Коллект Центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 101511262 від 29.07.2021 року у сумі 45 745,36 грн., з яких 10 028,98,00 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 35 716,38 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.30). Положеннями частини 1статті 6\~ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом\~ст.634 ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі\~ст.610 ЦК\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст.625 ЦК\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного\~Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного\~Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11\~Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ Мілоан укладено кредитним договором, які підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України Про електронну комерцію. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договорору, які оформлені сторонами в електронній формі. Згідно п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1\~ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ Мілоан відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором про споживчий кредит № 101511262 від 29.07.2021 року. Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконала свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про споживчий кредит № 101511262 від 29.07.2021 року у загальному розмірі 45 754,36 грн. з яких: 10 028,98 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 35 716,38 грн. заборгованість за відсотками станом на дату відступлення права вимоги, проте позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості за відсотками саме у заявленими в розмірі 35 716,38 грн. Позивачем у наданому розрахунку заборгованості не вказано інформації щодо розміру застосованої відсоткової ставки, складових частин суми заборгованості за відсотками, а отже суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування відсотків, у зв`язку з чим позовні вимоги в цих частинах задоволенню не підлягають. При цьому, судом встановлено, що згідно графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 101511262 від 29.07.2021 року, відповідачка зобов`язалась повернути кредит у загальному розмірі 20 060 грн., з яких 20 000 грн. сума кредиту, 60 грн. проценти за користування кредитом, що також узгоджується із паспортом споживчого кредиту. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 028,00 грн., а також погоджені сторонами проценти за користування кредитом у сумі 60,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача з відповідача 667,81 грн. ( 10 088,98 х 3 028,00 / 45 745,36) сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано : копію договору про надання правової допомоги № 07-06/2024 від 07.06.2024, укладеного ТОВ «Коллект Центр» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», перелік послуг та їх ціни, платіжну інструкцію від 12.07.2024 про оплату позивачем наданих послуг по договору, заявку про надання юридичної допомоги №478 від 01.07.2024, якою погоджено надання позивачу правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації - 2 год. на суму 3 000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 3 годин на суму 9 000 грн, та витяг з Акту від 05.07.2024. Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, та пропорційність задоволених судом позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн.

Outcome: approved