Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

09 липня 2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, яку під час розгляду справи уточнив, та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу; встановити особу заявника - [PERSON] , який народився у м. Донецьк, [INFO] ; встановити юридичний факт постійного та безперервного проживання його на території України з часу народження і по теперішній час, в тому числі на момент проголошення незалежності України: 24 серпня 1991 року і 13 листопада 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що він народився [INFO] в м. Донецьк, де й проживав все життя. Його батьки померли. Середню освіту отримав в середній школі № [NUMBER] в м. Донецьк. Після закінчення школи ніде не навчався, проходив строкову службу в 1988-1989 роках у Сумському вищому артилерійському командному військовому училищі. 19.08.1990 році зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] (яка померла у 2016 році), у відділі РАЦС Київського району м. Донецьк. Від цього шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] . Крім цього він отримував посвідчення водія категорії "В", "С" українського зразка, але не памятає в якому році, оскільки воно було втрачено. Заявник в обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що вибираючись з окупації, ним було втрачено усі документи, в тому числі паспорт громадянини України. На руках має лише свідоцтво про народження та Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян аро державну реєстрацію народження. Він якийсь час проживав разом з сім`єю в м. Лозове Харківської області, де з дружиною вони розлучилися, але не оформлювали розлучення офіційно. Метою його звернення до суду, є намір проходити військову службу в ЗСУ, а через відсутність паспорту та військового квитку йому було відмовлено, а на його звернення до відділу ГУДМС України про видачу паспорту, йому було відмовлено через неможливість встановлення особи після проведення процедури ідентифікації. Представник заінтересованої особи - ГУ ДМС України в Одеській області до суду надав відзив яким просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] , посилаючись на те, що 10.07.2024 року до Болградського РВ ГУДМС України в Одеській області звернувся [PERSON] , [INFO] , який повідомив про себе, що народився [INFO] у м. Донецьк, p 1976 року поступив на навчання до загальноосвітньої школи N? 53 м. Донецьк. Після 8-го класу поступив на навчання до училища N? 43 м. Авдіївка де провчився півроку. У 1988 році був призваний на військову службу до 3С СРСР. Службу проходив в м. Суми у Сумському артилерійському училищ. У 1990 році був звільнений з ЗС СРСР. З 1991 по 1992 року працював на шахті у м. Донецьк. З 1992 до 2014 рік працював заготівником в АРС Донецьк. З 2015 по 2022 рік проживав в м. Біляївка Одеської області. До заяви надав лише свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно Болградським ВДРАЦС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), згідно актового запису N? 610 від 07.05.2024 року, та довідку N? 1275/1839 від 12.06.2024 начальника [INFO] з фото на ім?я [PERSON] , [INFO] . Згідно інформації отриманої з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження N? 00038744978, вказано що Державна реєстрація проводилася на підставі ст. 133 Сімейного кодексу України. Паспорт зразка 1994 року не документувався, зареєстрованим не значиться. За заявою [PERSON] районним відділом ГУ ДМС в Одеській області були вчинені наступні дії: - Направлено запит N? 10719104 від 10.07.2024 до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УПГПРЕ ГУДМС в Одеській області відносно [PERSON] , [INFO] . Отримано відповідь N? 5129/964 від 17.07.2024 року, згідно якого зареєстрованим / знятим з реєстрації не значиться; - Направлено запит N? 10719104 від 10.07.2024 до відділу обліку та моніторінгу інформації про реєстрацію місця проживання УПГПРЕ ГУДМС в Донецькій області відносно [PERSON] , [INFO] . Отримано відповідь, згідно якої зареєстрованим / знятим з реєстрапії не значиться; - Здійснено перевірку про видачу свідоцтва про народження з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (порядковий N? запису Реєстру 00038744978) [PERSON] , [INFO] . Отримана інформація про видачу свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого Болградським ВДРАЦС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), 07.05.2024 року; - Направлено запит N? 5129/1019-24 від 10.07.2024 до ГУ ДМС в Одеській області щодо перевірки громадянина [PERSON] , [INFO] по обліках за допомогою інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікаційної системи шодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «АРКАН». Отримано відповідь N? 510020.2/15685-24 від 12.07.2024 в якій вказано, що громадянин [PERSON] , [INFO] за обліками бази даних системи «АРКАН» не значиться; - Направлено запит N? 5129-388/5129.1-24 від 10.07.2024 до Болградського РВП ГУНП в Одеській області щодо перевірки по обліках громадянина [PERSON] , [INFO] . Отримано відповідь N? 64/1-7647 від 09.08.2024, що громадянин [PERSON] , [INFO] згідно ІПНП перебуває, як особа визнана судом безвісно відсутнім (ОРД: 8616002 від 10.11.2016) фото яке на запиті відповідає фото згідно бази ІПНП; - Направлено запит N? 5129-390/5129.1-24 від 10.07.2024 до територіального сервісного центру 5151 УМВС України в Одеській області щодо перевірки по обліках громадянина [PERSON] , [INFO] . Отримано відповідь N? 31/ 30/5151-3075-24 від 11.07.2024, що громадянин [PERSON] , [INFO] відповідно до наявних обліках даних Національної автоматизованої системи MBC України, станом нa 11.07.2024 інформація відсутня. - Направлено запит N? 5129-415/5129.1-24 від 23.07.2024 до смт. Краснопавлівка Лозівського р-ну Харківської області що до реєстрації [PERSON] , [INFO] в [ADDRESS] . Отримано відповідь N? 5016/02.23.7 від 09.08.2024, що громадянин [PERSON] , [INFO] у відділі з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб та ведення реєстру громади Лозівської міської ради Харківської області відсутні; - Направлено запит N? 5129 1018-24 від 10.07.2024 до територіальних органів ДМС щодо перевірки щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання та можливого факту документування паспортом громадянина України громадянина [PERSON] , [INFO] . Надійшли відповіді від територіальних органів ДМС України про те, що за обліками [PERSON] , [INFO] не значиться, паспортом громадянина України не документований; - Проведено перевірку по базі даних III «Заява про видачу паспорта» ЄІАС УМП на предмет оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, по ПІБ - [PERSON] , та по даті народження - [INFO], відомості відсутні; - Направлено запит N? 5129/1020 - 24 від 10.07.2024 до ГУ ДМС в Донецькій області щодо видачі заяви про видачу паспорта зразка 1974 року колишнього СРСР на громадянина [PERSON] , [INFO] . Отримана відповідь що за наявними обліками ГУ ДМС з Донецькій області громадянин [PERSON] , [INFO] не значиться. У зв`язку з чим, [PERSON] , [INFO] за результатами проведення процедури встановлення особи, було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України. Представник заінтересованої особи [INFO] до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника [INFO] , проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] підтримали заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що іншим чином неможливо встановити особу заявника, тому просять задовольнити заяву. Вислухавши заявника, представника заявника, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", Законом України "Про громадянство України". Згідно з підпунктом "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302). У пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302). Зокрема, цим пунктом визначено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Мін`юсту, територіальних органів Національної поліції, ДПС, навчальних закладів, військових частин, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. У разі відсутності документів з фотокарткою/відцифрованим образом обличчя особи, отриманих з державних, єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи шляхом опитування свідків, які були зазначені заявником. Свідками можуть бути дієздатні один із членів сім`ї особи (у тому числі колишня дружина/чоловік), близька особа або сусід, які досягли 14-річного віку та мають документи, що посвідчують особу, які підлягають обов`язковому пред`явленню. Для підтвердження того, що особа є членом сім`ї або близькою особою, подаються документи, що посвідчують відповідні факти (свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про народження, рішення суду та інші документи). У разі відсутності зазначених документів такі відомості перевіряються за наявними даними державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Для підтвердження зареєстрованого місця проживання сусіди особи подають довідку про реєстрацію місця проживання, видану органом реєстрації в установленому законодавством порядку, або витяг з реєстру територіальної громади, а в разі їх відсутності такі відомості перевіряються за наявними даними відомчої інформаційної системи ДМС або за відомостями, внесеними до документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує спеціальний статус. За результатами опитування свідків складається акт встановлення особи за формою, визначеною МВС. У разі встановлення працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС факту невідповідності відомостей, що містяться в документах, поданих заявником та/або свідками, відомостям, що містяться в наявних обліках ДМС, інших державних та єдиних реєстрах, інших інформаційних базах, що перебувають у власності держави, процедура встановлення особи не проводиться. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Враховуючи наведені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення, у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". У розумінні частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії"). Отже, необхідною умовою забезпечення доступу заявника у цій справі до правосуддя є надання судом оцінки доводам його заяви. Згідно з вимогами вказаного законодавства України у разі якщо Державна міграційна служба України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку. До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. Основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути свідоцтво про народження особи та рішення Державної міграційної служби України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації. У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи). Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20 (провадження № 61-20060св21). Із заяви вбачається, що [PERSON] звернувся до суду з вимогою про встановлення його особи - [PERSON] , який народився у м. Донецьк, [INFO] . До заяви про встановлення факту заявником до суду надано свідоцтво про народження [PERSON] , видане повторно Болградським відділом РАЦС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2024 року серії [NUMBER] , в якому зазначена дата народження [PERSON] [INFO] , місце народження м. Донецьк, актовий запис № 610 від 05.05.1970 року. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження за № 00044693581 від 24.04.2024 року, 19 квітня 2011 року відділом РАЦС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку була реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки виданої Начальником [INFO] від 12.06.2024 року за № 1275/1839, за заявою [PERSON] , йому надано дозвіл на тимчасове проживання на території [INFO] . Як вбачається з висновку за результатами проведення процедури встановлення особи [PERSON] , затвердженого Начальником ГУ ДМС в Одеській області від 20.08.2024 року, заявнику відмовлено в оформлені паспорту громадянина України на підставі п.п. 6 п. 100 Постанови КМУ № 302 від 25.03.2015 року, у зв`язку з тим, що особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Під час розгляду справи, судом, за клопотанням представника заявника - адвоката Дімова Д.П. були витребувані: - з Болградського відділу реєстрації актів цивільного стану в Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з реєстру актів цивільного стану про одруження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладеного 19.08.1990 року в м. Донецьк; витяг з реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження м. Донецьк; - з Центрального міжрайонного управління ДМС у м. Києві та Київської області, форму № 1 (заяву про видачу паспорту) зразка колишнього СРСР 1974 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , який на час видачу паспорту був зареєстрований по [ADDRESS] ; - з Військового ліцею Державної прикордонної служби України, усі наявні документи (копії паспорта, військового квитка, тощо) в особовій справі [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Донецьк, який проходив строкову військову службу в 1988-1989 роках в Сумському військовому артилерійському командному двічі Червонопрапорному училищі ім. М.В.Фрунзе. Болградським відділом ДМС в Одеській області надані копії інформації з електронних баз актових записів про народження заявника, укладення шлюбу з [PERSON] , про народження сина заявника [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 13 від 27.01.2016 року про смерть [PERSON] . Однак за результатами решти витребуваної інформації, отримані відомості з Центрального міжрайонного управління ДМС у м. Києві та Київської області, з Військового ліцею Державної прикордонної служби України щодо відсутності будь-якої інформації щодо [PERSON] . Відповідно до Витягу з ЄРДР за № 12016220380000306 за ч.1 ст. 115 КК України від 04.02.2016 року, вбачається, що 04.02.2016 року [PERSON] звернулася до Лозівського ВП ГУПНП в Харківській області з проханням встановити місцезнаходження її зятя [PERSON] , [INFO] , який 18.11.2002 року поїхав на роботу в м. Донецьк та не повернувся. Як вбачається з рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2016 року [PERSON] , [INFO] (в описовій частині рішення [INFO]), визнано безвісно відсутнім. Допитаний в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) в якості свідка [PERSON] , суду пояснив, що [PERSON] є його батьком, він проживав з ними короткий час, потім уїхав. Останній раз він його бачив у 2013 році, коли він приїжджав на короткий термін. Чи звертався він до суду про визнання батька безвісно відсутнім, не пам`ятає. Згідно вимог ч.1 ст. 319 ЦПК України урішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В силу вимог Цивільно-процесуального законодавства, доказування не може грунтуватися на припущеннях, і належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З огляду на викладене, надаючи оцінку усім доказам, суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо встановлення його особи не доведені належними, достатніми та відповідними доказами, тому такі вимоги задоволенню не підлягають. Разом з цим, суд роз`яснює, що заявник має право на повторне звернення до відповідного уповноваженого органу/територіального підрозділу ДМС у разі зміни, додаткових доказів, або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорту. Вимоги щодо встановлення факту постійного та безперервного проживання заявника на території України є похідними вимогами від встановлення особи заявника, а тому так само задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed