Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

У червні\~2024\~позивач,\~в інтересах\~якої діє\~представник,\~звернулася до\~суду з\~вказаним позовом,\~обґрунтувавши свої\~вимоги тим,\~що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина. 06.06.2024 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Однак, 06.06.2024 нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно. Успадкований житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, був побудований до 05.08.1992, та чинне на час будівництва будинку законодавство не пов`язувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. У зв`язку з викладеним просить визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок, в порядку спадкування після померлого батька. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволені позову. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив задовольнити. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] доводилась дочкою [PERSON] , що видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.08.1980 та копії витягу з ДРАЦС про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00031051962 від 03.06.2021. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.03.2021. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2024, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О., зареєстрованого в реєстрі № 497, та з копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77232354 від 06.06.2024, та витягу з державного реєстру речових прав № 381836980 від 06.06.2024, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0737 га, кадастровий №1424256500:08:000:0673, розташовану за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. З довідки\~№ 01-01/1375\~від 16.05.2024\~начальника відділу\~зберігання інвентарних\~справ об`єктів\~нерухомого майна\~Слов`янської міської\~ВА Краматорського\~району вбачається,\~що право\~власності на\~житловий будинок\~ за адресою: [ADDRESS] станом на 01.01.2013 в КП «БТІ» не зареєстроване. Згідно технічного паспорту на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] вбачається, що будинок позначений як А-1, має загальую площу 122,3 кв.м., житлову площу 74,9 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня-сарай Б, гараж В, літній душ Г, вбиральня Д, огорожа №1, огорожа №2. Дата забудови 1983-1987 роки. Отже, у 1983-1987 роках на зазначеній земельній ділянці був побудуваний житловий будинок з господарськими спорудами та йому було присвоєно адресу. При цьому у зазначених роках питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26.08.1948 року), який втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від\~\~26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок на той час був сам факт збудування або купівлі ним будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Тобто [PERSON] , побудувавши у 1983-1987 роках спірний житловий будинок та надвірні споруди, набув статусу власника житлового будинку та, згідно зі\~ст.86 ЦК Української РСР 1963 року, набув право, в межах, установлених законом, володіння, користування та розпорядження цим майном. Як вбачається з копії спадкової справи № 106/2021, заведеної приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Зубковою А.О з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] . Донька померлого - [PERSON] подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Інших спадкоємців\~до майна\~померлого [PERSON] \~з матеріалів\~спадкової справи\~судом не\~встановлено.\~ Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2024 № 661/02-31 приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спірний житловий будинок. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зіст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1\~ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Приймаючи до уваги, що позивач прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому, позов підлягає задоволенню. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат.

Outcome: approved