Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

\~Позивач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі по тексту АТ «ПУМБ») звернулось до суду з даним позовом, в якому зазначав, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 02.08.2018 року укладено кредитний договір № 2001093576401 та видано [PERSON] кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн., який пізніше було збільшено до 45200 грн. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, тому заборгованість відповідача перед банком станом на 01.02.2024 року складає 83464, 79 грн., з яких: 44715, 74 грн. - заборгованість за кредитом; 38749, 05 грн. - заборгованість за процентами; 0, 00 грн. - заборгованість за комісією. Також позивач вказував, що строк позовної давності ним дотримано, оскільки спочатку діяли спеціальні норми закону в умовах карантину, потім за умов воєнного стану - строки звернення до суду подовжувалися. Кредитний договір, хоч і укладено сторонами 02.08.2018 року, проте відповідач користувалася кредитною карткою і здійснювала платежі до 20.08.2022 року. До суду банк звернувся в квітні 2024 року, тому строк позовної давності не пропущено. На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за цим кредитним договором у сумі 83464, 79 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422, 40 грн. Також позивач просив розглянути справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника банка, проти винесення заочного рішення не заперечував. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено до розгляду на 01.08.2024 року. 30.07.2024 року до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи для укладення угоди про правову допомогу з адвокатом. 30.07.2024 року надійшла заява відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, в якій зазначалося, що позивачем пропущено строк позовної давності 30.07.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві [PERSON] вказала, що вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. По-перше, копії документів, поданих позивачем, не засвідчені належним чином; по-друге, розрахунок заборгованості ніким не підписаний, він не містить інформації про відсоткову ставку, згідно цього розрахунку останній платіж проведений 01.01.2022 року, що суперечить Виписці з особового рахунку, наданої позивачем. Виписка також ніким не підписана та не завірена, сторінки виписки не понумеровані. Інформація на різних сторінках виписки суперечить одна одній. Також у відзиві зазначалося, що кредитор не направляв їй вимоги щодо повернення кредиту, строк позовної давності позивачем пропущено, а тому просила суд в задоволенні позовних вимог АТ «ПУМБ» відмовити. 01.08.2024 року судове засідання відкладено на 08.10.2024 року за клопотанням відповідача. 13.08.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав, що позовну заяву подано через систему «Електронний суд», тому усі додатки до позовної заяви підписані кваліфікованим електронним підписом представника банку, що подав такий позов. Також у відповіді зазначалося, що наданий банком розрахунок заборгованості є формою, встановленою банком, мета якого фіксування кредитної заборгованості. Відповідач, піддаючи критиці розрахунок банку, сам не надає суду контр розрахунок заборгованості, а тому його посилання на некоректність розрахунку банка є безпідставним. Банк направляв відповідачу Вимогу про дострокове повернення кредиту Вих. № КНО-44.2.2/874 01.02.2024 рекомендованим листом. Також представник позивача у відповіді на відзив вказав, що сторонами було погоджено всі істотні умови договору, відповідач був ознайомлений з ними, про що свідчить підпис на заяві до приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідач активно користувався наданими йому банком коштами, сплачував кредитну заборгованість, що додатково підтверджує прийняття умов кредитного договору, проте в повному обсязі зобов`язання з повернення кредиту не виконав. Банк на підтвердження позовних вимог та розміру заборгованості відповідача надав всі необхідні письмові докази. В свою чергу відповідач не надав жодних доказів на спростування існуючої заборгованості за кредитним договором або доказі повного погашення такої заборгованості. 10.09.2024 року від відповідача [PERSON] надійшли пояснення, в яких відповідач не погодилася з доводами позивача щодо дотримання ним процедури дострокового стягнення заборгованості та направлення такої вимоги боржнику. Щодо пропуску позовної давності, то строк дії кредитної картки сплив 30.09.2020 року. Паспорт споживчого кредиту від 02.08.2018 року містить встановлений графік погашення кредиту 30.08.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України у зобов`язань з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання. У виписках з особового рахунку, наданих позивачем вбачається, що в 2018 році вказані операції по картці *3335, а з 26.12.2020 вже з картки *5230, проте відповідач з заявою про перевипуск картки до позивача не зверталася. Також відповідач вказала на те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Крім того. Позивачем надані виписки по особовому рахунку картки [NUMBER] . Відповідач надала ксерокопію цієї картки, з якої видно, що строк дії картки 11/22, тобто, після листопада 2022 року позивач не могла користуватися ані карткою, ані кредитом, а тому позовні вимоги щодо нарахування відсотків з листопада 2022 року в сумі 21 409,83 грн. є необґрунтованими. 08.10.2024 року слухання справи не відбулося у зв`язку з тим, що суддя був зайнятим у іншому процесі (справа № 336/10879/21), розгляд справи відкладено на 04.11.2024 року. 04.11.2024 року в судове засідання з`явився представник відповідача адвокат Мельніков О.А. Представник позивача не з`явився. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив розглянути справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника банка. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом\~статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку про те, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, при цьому умови договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору він ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Згідно п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором Судом встановлено, що 02.08.2018 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001093576401 шляхом підписання заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Позивач видав [PERSON] кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1000 грн. Згодом розмір кредитного ліміту на поточному рахунку відповідача було збільшено до 45 200 грн., що підтверджується відповідною довідкою. Збільшення кредитного ліміту узгоджується із положеннями п. 4.2.4, п. 4.3.6.4 Розділу ІІ Публічної пропозиції. Згідно з вищевказаною заявою [PERSON] просила Банк встановити на її поточний рахунок у гривнях, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт 1000, 00 грн., розрахунковий день 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування Кредитної картки встановлюються відповідно та в залежності від типу кредитної карти. Підписанням заяви відповідачка підтвердила, що нею отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також що з правилами користування платіжною карткою ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись. Реальна річна процентна ставка складає 57,92 %. Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що з ДКБО, Тарифами Банку згідний. Банк виконав свої зобов`язання перед позичальником, надавши кредит в обумовленому розмірі. Також матеріалами справи підтверджується, що Банк видавав позивачу інші кредитні картки, що узгоджується із п.\~ 4.2.21 Розділу ІІ Публічної пропозиції. З виписки по особовому рахунку відповідачки вбачається, що [PERSON] отримала кредитні кошти і користувалася ними, однак не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, тому заборгованість відповідача перед банком станом на 01.02.2024 року складає 83 464,79 грн., з яких: 44 715,74 грн. - заборгованість за кредитом; 38 749,05 грн. - заборгованість за процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості, випискою по рахунку. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Цивільний кодекс, крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) від 01.02.2024 Відповідачу на адресу місця проживання, яку позичальник зазначив у заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що підтверджується змістом самої вимоги та списком рекомендованих відправлень (п.\~ 1513 у списку відправлень). Тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином. Щодо тверджень відповідача про те, що строк дії кредитної картки завершився у листопаді 2022 року, а тому вона не могла користуватися ні карткою, ні кредитом, суд відхиляє, оскільки [PERSON] мала можливість отримати іншу картку в Банку, а станом на листопад 2022 року відповідач вже мала заборгованість за кредитом перед банком, яка не погашена і на теперішній день. Відповідач [PERSON] у своєму відзиві на позов вказувала, що не визнає позовних вимог, оскільки надані позивачем письмові докази неналежним чином завірені. Вказані доводи не знайшли свого підтвердження, адже позов із додатками поданий через підсистему «Електронний суд», відповідно додатки засвідчення кваліфікованим електронним підписом.\~ За наведеного позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо застосування строку позовної давності, суд зазначає таке. Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", відповідно до якого розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". \~Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 02.04.2020. За наслідками розгляду справи №910/18489/20 Велика Палата Верховного Суду у п. 100 постанови від 06.09.2023 зробила висновок, що саме з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", а тому початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме із моментом набрання чинності 02.04.2020 цим законом. Строк дії карантину неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України та був відмінений з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідними нормативно-правовими актами строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і він дії до теперішнього часу. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, п. 19 такого змісту: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". Враховуючи викладене, оскільки з 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", згідно з яким в Україні запроваджений з 12.03.2020 загальнодержавний карантин, який тривав до 30.06.2023, а з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який і натепер діє на усій території України, позивач звернувся з вимогами до суду в межах позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved