Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

У травні 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В обґрунтування позову зазначивши, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина проживає разом з матір`ю, але останнім часом між сторонами по справі все частіше почалися непорозуміння щодо прийняття участі позивача, як батька, у вихованні дитини, її відвідуванні та спілкуванні з нею. Дані перешкоди виникають зі сторони відповідача, яка ігнорує та не бажає спілкуватися з позивачем, нічого не повідомляє йому про дитину, стан її здоров`я, не відповідає на телефонні дзвінки та повідомлення, не передає телефон дитині для її розмови з батьком, тим самим створюючи перешкоди позивачу щодо участі та вихованні доньки та виконанні його батьківських обов`язків. Позивач хоче\~спілкуватися з\~донькою,\~а тому\~звернувся до\~суду та\~просив -\~зобов`язати\~ [PERSON] \~не перешкоджати\~йому брати\~участь у\~вихованні та\~вільному спілкуванні\~з донькою.\~Визначити спосіб\~участі у\~вихованні та\~безперешкодному спілкуванні\~з [PERSON] \~шляхом:\~необмеженого спілкування\~ [PERSON] \~з донькою\~ [PERSON] \~особисто,\~а також\~засобами телефонного,\~поштового,\~електронного та\~іншого зв`язку\~(Viber,\~Telegram,\~WhatsApp,\~Skype,\~Signal\~тощо)\~як під\~час перебування\~доньки на\~території України,\~так і\~за її\~межами;\~зустрічей кожного\~вівторку,\~четверга та\~суботи кожного\~тижня,\~починаючи з\~09-00\~години до\~20-00\~години,\~без присутності\~матері [PERSON] \~під час\~зустрічей з\~правом [PERSON] \~відвідування разом\~з донькою\~ [PERSON] \~дитячих розважальних\~закладів,\~загальнодоступних громадських\~місць,\~культурних та\~просвітницьких заходів,\~на території\~фактичного місця\~проживання чи\~перебування батька\~або на\~його розсуд;\~зустрічей у\~день народження\~доньки [PERSON] \~протягом трьох\~годин поспіль\~в день\~свята або\~у неділю\~(цього\~ж тижня),\~що слідує\~за днем\~народженням [PERSON] ,\~без присутності\~ [PERSON] \~під час\~зустрічей з\~правом [PERSON] \~відвідування разом\~з донькою\~ [PERSON] \~в узгоджений\~день дитячих\~розважальних закладів,\~загальнодоступних громадських\~місць,\~культурних та\~просвітницьких заходів,\~на території\~фактичного місця\~проживання чи\~перебування батька\~або на\~його розсуд;\~зустрічей у\~період хвороби\~дитини [PERSON] \~з метою\~відвідування за\~місцем її\~фактичного перебування,\~протягом часу\~хвороби,\~не більше,\~ніж чотири\~години на\~добу,\~а саме,\~в час\~за погодженням\~із [PERSON] ;\~зобов`язати [PERSON] \~надати [PERSON] \~інформацію про\~наявні засоби\~зв`язку (власний\~номер телефону,\~а після\~придбання власних\~засобів зв`язку\~ [PERSON] - її власний номер телефону) та повідомити не менше одного з загальнодоступних месенджерів (Viber, Telegram, WhatsApp, Skype, Signal тощо), за допомогою яких він може контактувати з дитиною за наявності відповідної потреби у батька дитини; зобов`язати [PERSON] своєчасно (протягом однієї доби) повідомляти [PERSON] про зміну власного номера телефону, а після придбання власних засобів зв`язку [PERSON] - про зміну її власного номеру телефону; у разі неможливості побачення батька з донькою внаслідок об`єктивних обставин (хвороби дитини, зміни розпорядку занять у школі чи будь-якому іншому навчальному закладі) батько отримує право на побачення із донькою в інший день. Також відповідач просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплачених судових витрат. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2024 справу прийнято до свого провадження та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. У відповідності до вимог ч.ч.4,5 ст.19 СК України доручено Органу опіки та піклування в особі адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання даного спору. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Він, як батько, бажає спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні, не заперечує проти спілкування з донькою у присутності матері дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача адвокат Санцевич В.В. в судовому засіданні підтримала відзив на позовну заяву, зазначила, що позивач не заперечує проти встановлення позивачу часу побачень з донькою, утім, не погоджується із запропонованим позивачем графіком побачень з дитиною, проте у присутності матері, оскільки дитина мала. Звернула увагу суду на те, що [PERSON] ніколи не перешкоджала позивачу у спілкуванні з дитиною. Представник третьої особи Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] з 24.11.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.09.2023 розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №509. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до частини першої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особи у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків вимагатиме від судів ретельної перевірки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, N 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно частин другої, третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Тобто, законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Судом не встановлені обставини, які б свідчили про аморальну або неналежну поведінку батька по відношенню до дитини, що може зашкодити розвиткові дитини. Стаття 51 Конституції України гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно частини шостої статті 7 СК України, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Sommerfeld v. Germany») від 08.07.2003, «Цаунеггер проти Німеччини» («Zaunegger v. Germany») від 03.12.2009). Слід також зазначити, що порядок виховання та спілкування з дитиною встановлюється шляхом особистого спілкування, і ні законодавством України та положеннями міжнародних договорів не встановлена дистанційна участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, у тому числі шляхом залучення до такого спілкування сторонніх осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України» суд зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden від 27 листопада 1992 року), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року). Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, проте між батьками, як встановлено судом, виникають суперечки щодо питання спілкування батька із донькою. Під час розгляду справи, представник відповідач адвокат Санцевич В.В. зазначила, що відповідач [PERSON] не заперечувала проти спілкування доньки з батьком, пояснивши, що вона ніколи не перешкоджала такому спілкуванню. Суд вважає за необхідне зазначити про те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із матір`ю, так і з батьком. При цьому, на обох батьках лежить відповідальність за збереження психічної рівноваги дитини, що досягається шляхом уникнення конфліктних, напружених стосунків між батьками, оскільки, саме це в подальшому може бути причиною початку емоційних розладів у дитини. З урахуванням того, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування батька з дитиною, а також беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, стан їх здоров`я, вік дитини, наявності рівних прав щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову щодо встановлення в судовому порядку способу та графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою. Суд вважає,\~що графік\~такого спілкування\~має бути\~визначений із\~врахуванням інтересів\~дитини та\~має бути\~таким,\~що не\~порушує режиму\~дня та\~її розвитку,\~не відриватиме\~її від\~нормального,\~звичайного для\~неї середовища\~та не\~заважатиме нормальному\~її існуванню\~і при\~цьому не\~порушуватиме принципу\~рівності прав батьків при участі у вихованні дитини. Також суд зазначає, що визначений судом спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб чи у випадку виникнення негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком, може бути змінений в майбутньому за позовом одного з батьків за наявності відповідних підстав. Водночас, суд звертає увагу сторін на те, що вони, як батьки дітей, незважаючи на взаємні непорозуміння між собою, мають вжити заходів щодо уникнення конфліктних, напружених стосунків між собою з метою досягнення співробітництва в інтересах дитини. Враховуючи,\~що під\~час розгляду\~справи,\~позивач просив\~залишити судові\~витрати за\~ним,\~суд вважає\~можливим залишити\~судові витрати\~за позивачем.

Outcome: partial