Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

17 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що листом приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. №233/02-14 від 27 серпня 2024 року, приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] . Вона знала їх за 10 років до смерті [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] . Вона знала їх 1995 року, та знала, що в них були помилки в написанні прізвища в документах. Вислухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`нівської сільської ради с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області за №847_1, що також підтверджено довідкою №224, виданою 18 березня 2024 року Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та довідкою №752, виданою 27 травня 2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 жовтня 2002 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Після смерті [PERSON] згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить вищезазначене майно. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77608580 від 10 липня 2024 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Згідно ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В судовому засіданні встановлений факт того, що [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , померлого [INFO] , тобто спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), що підтверджено поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Крім цього спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 11 травня 1965 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно довідки Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сілсьької ради Ізмаїльського району Одеської області № 224 від 18 березня 2024 року на час своєї смерті, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним з кола спадкоємців першої черги були зареєстровані та проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] , тобто вважаються такими, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить 1/3 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`нівської сільської ради с. Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області за №847_1, що також підтверджено довідкою №224, виданою 18 березня 2024 року Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та довідкою №752, виданою 27 травня 2024 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві власності та 1/6 частка вищезазначеного будинку, яку вона прийняла після смерті чоловіка, але не оформила своїх спадкових прав. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78225993 від 04 вересня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановською С.М., інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 серпня 1966 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сілсьької ради Ізмаїльського району Одеської області № 342 від 20 лютого 2020 року на час своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а спільно з нею з кола спадкоємців першої черги був зареєстрований та проживав син [PERSON] , який таким чином прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Крижановської С.М. №233/02-14 від 27 серпня 2024 року, приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved