Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд із цим позовом. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно (земельні ділянки). В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] та [INFO] померла його мати [PERSON] . Позивач є спадкоємцем майна після їхньої смерті за законом, але не може оформити своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності представника, щодо позовних вимог стверджує, що відповідно до п. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) може бути зокрема, об`єктом спадкування. Сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Відповідач стверджує, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності, а тому позовна вимога про визнання права власності, а не права на середню земельну частку є необґрунтованою. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 лютого 1998 року, відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 січня 2001 року, відомо, що [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 червня 1965 року стверджується, що [PERSON] має батьків: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на середню земельну частку загальною площею 1,03 умовних кадастрових га, з них ріллі - 0,62 га, кормових угідь - 0,41 га, яка розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради). Згідно інформації від начальника відділа № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на заяву від 12.12.2023 року про надання інформації чи видавався на [PERSON] , який помер [INFO] , сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), та нормативну грошову оцінку землі, Відділ № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру Львівської області повідомив, що Львівським філіалом Інституту землеустрою в 1994 році був виготовлений Проект роздержавлення і приватизації земель ім. Л. Українки та племстанції Соколянської сільської ради народних депутатів Буського району Львівської області та затверджений розпорядженням Голови Буської райдержадміністрації від 09.11.1995 року №440. В затверджених списках, які мають право на середню земельну частку (пай) є включений [PERSON] . На [PERSON] зареєстрований сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №3761 від 25.04.1997 року №3761 із земель ім. Л. Українки та племстанції Соколянської сільської ради на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 23.04.1997 року №143 загальною площею 1,54 умовних кадастрових га. Враховуючи розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року №132 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на [PERSON] розрахована частка 1,03 умовних кадастрових га, з них ріллі - 0,62 га, кормових угідь 0.41 га. Після смерті спадкодавиці [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки загальною площею 1,4732 га, зокрема: земельна ділянка № [NUMBER] - площею 0,698 га, кадастровий номер 4620685800:10:001:0026 та земельна ділянка № [NUMBER] - площею 0,7752 га, кадастровий номер 4620685800:37:001:0038, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради). Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №085211, виданого 24.03.2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1,4732 га, а саме: земельна ділянка № [NUMBER] - площею 0,6980 га, земельна ділянка № [NUMBER] - площею 0,7752 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради). Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.04.2024 року відомо, що земельна ділянка площею 0,698 га має кадастровий номер 4620685800:10:001:0026 та належить [PERSON] . Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 11.04.2024 року відомо, що земельна ділянка площею 0,7752 га має кадастровий номер 4620685800:37:001:0038 та належить [PERSON] . Відповідно до довідки від 24.10.2023 року №296, виданої Побужанським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, відомо, що [PERSON] проживав без реєстрації разом із батьком [PERSON] до дня його смерті [INFO] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР позивач прийняв спадщину. Відповідно до довідки від 24.10.2023 року №297, виданої Побужанським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області, відомо, що [PERSON] проживав без реєстрації разом із матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] , а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України та ст. 549 ЦК УРСР позивач прийняв спадщину. Відповідно до п. 15 розділу Х Перехідні положення ЗК України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Згідно ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. З огляду\~на те,\~що позивачка\~є спадкоємцем\~за законом,\~яка вступила\~в управління\~спадковим майно,\~прийняла спадщину\~в силу\~вимог ст.\~549\~ЦК УРСР\~1963\~року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця). Суд вважає необґрунтованим заперечення відповідача, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, яка була чинною на момент відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, земельна частка (пай) може бути предметом спадкування, оскільки в розумінні ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, а право власності на землю гарантується Конституцією України в ч. 2 ст. 373 ЦК України. Отже, із матеріалів справи слідує те, що спадкодавці та позивач проживали разом за однією адресою на момент відкриття спадщини, а тому позивач [PERSON] прийняв спадщину в розумінні положень ч. 1 ст. 548, ст. 549 ЦК УРСР (яка була чинною на момент відкриття спадщини). Таким чином, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що за позивачем, як спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , та матері [PERSON] слід визнати право власності на вказані земельні ділянки. Ураховуючи викладене, на підставі ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 550 ЦК УРСР 1963 року,

Outcome: approved