Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Будинкоуправління № 1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України звернулось в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу кватири № 1790 від 07 вересня 2018 року. Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 695 від 16 грудня 2016 року житловий будинок [ADDRESS] перебуває на балансі Будинкоуправління [ADDRESS] з 01 квітня 2017 року. Відповідачі не виконують обов`язки по оплаті витрат на утримання будинку, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 11402 гривні 06 копійок. Враховуючи суму заборгованості відповідачів та період, за який виникла заборгованість, позивачем нараховано: - 872 гривні 59 копійок - інфляційна складова боргу; - 362 гривні 80 копійок - три проценти річних. Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем не нараховувалась. При здійсненні розрахунку інфляційних витрат та трьох процентів річних застосовано мораторій на нарахування санкцій за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг у період дії воєнного стану. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідачі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу кватири № 1790 від 07 вересня 2018 року. Зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19 січня 2024 року. Відповідно до наказу Міністерства оборони України № 695 від 16 грудня 2016 року житловий будинок [ADDRESS] перебуває на балансі Будинкоуправління [ADDRESS] з 01 квітня 2017 року. З позову вбачається, що відповідачі не виконують обов`язки по оплаті витрат на утримання будинку, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 11402 гривні 06 копійок.. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів (залежно від їх частки у праві власності на квартиру) заборгованості та просить суд стягнути з останніх: - 11402 гривні 06 копійок - заборгованість за житлово-комунальні послуги; - 872 гривні 59 копійок - інфляційна складова боргу; - 362 гривні 80 копійок - три проценти річних. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Позивач посилається на те, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, проте відповідачі належним чином не виконують зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачами таких послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачам як користувачам житлового приміщення. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідачі мають заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. На підтвердження своїх доводів позивач надав суду розрахунок заборгованості. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачами суду не надано. Оцінивши наданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував зазначені суми і вважає за можливе покласти їх в основу рішення суду. Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 872 гривні 59 копійок та три проценти річних у розмірі 362 гривні 80 копійок. Вбачається, що відповідачам на праві власності належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS] . З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги відповідно до їх часток у праві власності. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 гривень, по 1514 гривень з кожного.

Outcome: approved