Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до Звенигородського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір №764770 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн, зі строком користування до 01.12.2024. 03.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №0308-23, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №764770 про споживчий кредит від 01.12.2021 перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», зокрема й до [PERSON] за кредитним договором №764770 від 01.12.2021. Згідно договору факторингу сума заборгованості відповідача становить 54 356,62 грн, що складається з: - заборгованості по тілу кредиту - 19 859,54 грн; - заборгованості за відсотками - 34 497,08 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №764770 від 01.12.2021 у розмірі 54 356,62 грн в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення про вручення, з якого вбачається, що [PERSON] копію ухвали та пакет документів отримала особисто. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.12.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №764770, сума кредиту 20 000,00грн, строк кредиту 1096 днів. Згідно до п. 1.5. Кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку, що залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25 % в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 100% річних. Відповідно п. 2.1. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 20 000 грн. за реквізитами платіжної картки [NUMBER] ; у розмірі 5000 грн на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування, відповідно до п. 3.5 Кредитного договору. Згідно з п.3.5 Кредитного договору, сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється позичальником в день отримання кредиту. Згідно з паспортом споживчого кредиту сума кредиту 25 000,00 грн, строк кредиту 1096 днів, відсоткова ставка 100% річних; відсотки за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних). Паспорт споживчого кредиту підписано власним підписом. Відповідно до платіжного доручення № 12421 від 01.12.2024 року, виконання умов Договору, позивачем ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн, призначення платежу видача кредиту згідно договору № 764770 від 01.12.2021 року [PERSON] , ІПН [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості станом на 03.08.2023, заборгованість відповідача становить 54 356,62 грн, з яких: 19859,54 грн заборгованість за кредитом; 34 497,08 грн заборгованість за відсотками. 03.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу №0308-23, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №764770 про споживчий кредит від 01.12.2021 перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №0308-23 від 03.08.2023, право вимоги до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №764770 від 01.12.2021 перейшло до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, судом встановлено, що договір між сторонами укладено в письмовому вигляді. Кредитний договір [PERSON] підписала власним підписом. Відповідач ознайомлена з умовами кредитного договору до його підписання. Договір про надання споживчого кредиту та додатки до нього містять персональні дані відповідача, зокрема її паспортні дані, номер картки платника податків, номер мобільного телефону, а також номер банківського рахунку, на який було перераховано кошти. Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що кредитний договір укладено в письмовій формі, при укладенні договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст.11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не спростовано обставини щодо факту укладення зі сторони позичальника кредитного договору, факту належності їй платіжної картки, номер якої вказано у договорі, та факту отримання нею в межах договору кредитних коштів в розмірі 20 000 грн від ТОВ «Слон Кредит». Згідно зі ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ст. 12 ч. 3, 4, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Інших доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, отримання коштів, стороною відповідача суду не надано. За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, які досліджені судом в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді сплати судового збору за подання позову до суду в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6560-1295-9803-5815 від 10.08.2024. Оскільки основні вимоги позивача в частині стягнення кредитної заборгованості задоволено на повну заявлену суму, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. Стосовно відшкодування витрат за надання професійної правничої допомоги, суд приходить до наступного. Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн на підставі укладеного Договору №42649746 від 11.12.2023 про надання правової допомоги. На підтвердження понесення таких витрат суду надано також Акт про надання професійної правничої допомоги на підставі Детального опису робіт, Додаткову угоду № 003179113604 від 27.06.2024. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з п.4 Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), оплата професійної правничої допомоги Адвокатського Бюро здійснюється Клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту. Разом з тим, суду не надано доказів фактичної оплати послуг з професійної правничої допомоги, що унеможливлює визначення конкретної суми, дійсно сплаченої за надані послуги. Відтак, в зазначеній частині суд виходить з наявних у справі матеріалів та констатує, що вимоги п.2 ч.2 ст. 137 ЦПК України позивачем у повній та достатній мірі не виконані, доказів фактичного понесення витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру суду не представлено, у зв`язку з чим правові підстави для задоволення вимог позивача в цій частині суд не знаходить.

Outcome: partial