Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні 2024 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 червня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 2-3351/2010 видано виконавчий лист про стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02 червня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Станом на день звернення до суду з позовом, виконавчий лист № 2-3351/2010 перебуває на виконанні у Броварському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Боржник [PERSON] аліментні зобов`язання за вищевказаним виконавчим документом не виконує, внаслідок чого станом на 01 січня 2024 року має заборгованість у загальному розмірі 415\~090,46 грн., яка сформувалася за період з 01.06.2010 по 01.01.2024. З цих підстав, враховуючи положення ст. 196 СК України, [PERSON] просить стягнути із [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів, визначену за період з 01.06.2010 по 11.04.2024, у розмірі 316\~529,27 грн., обраховану як 1 % суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Мариненко О.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечував, позовні вимоги визнав. Обставини справи, що встановлені судом Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2010 року у цивільній справі № 2-3351/2010 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02 червня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення суду 23 червня 2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист. Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві Лазаревою А.І. від 26.08.2015 відкрито виконавче провадження № 48554857 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3351/2010. З матеріалів справи видно, що наразі зазначений вище виконавчий документ перебуває на виконанні у Броварському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до розрахунку заборгованості у виконавчому провадженні № 48554857, складеного головний державним виконавцем Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) О. Турчиною станом на 01.01.2024, борг відповідача [PERSON] зі сплати аліментів на утримання дитини складає 262\~349,93 грн. Постановою державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таракан Ю.І. від 19.05.2023, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3351/2010 у виконавчому провадженні № 48554857, накладено штраф на боржника [PERSON] на користь стягувача у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, що станом на 19.05.2023 складає 152\~740,53 грн. Про накладення штрафу зазначено також у наданому позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.01.2024. Всього заборгованість, враховуючи штраф у розмірі 152\~740,53 грн., становить 415\~090,46 грн. З наведеного позивачем у тексті позовної заяви розрахунку видно, що [PERSON] просить стягнути з [PERSON] пеню у розмірі 316\~529,27 грн., визначену за період з 01.06.2010 по 11.04.2024, за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 196 СК України, тобто у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів та до пред`явлення позову до суду. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини У ч. 1 ст. 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У Постанові Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» закріплено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, а тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - вирахувати розмір пені, виходячи з суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен з прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий висновок суду повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 квітня 2018 року, провадження №14-37цс18. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Враховуючи правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Отже, неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37 цс 18, пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. На підтвердження розміру пені, позивачем подано до суду відповідний розрахунок, згідно якого сума пені за несвоєчасну сплату аліментів, а саме за період з 01.06.2010 по 11.04.2024, становить 316\~529,27 грн. Вищевказаний розрахунок складено позивачем з урахуванням всієї суми заборгованості відповідача у розмірі 415\~090,46 грн., тобто з урахуванням штрафу - 152\~740,53 грн. Разом з цим, приписами ч.1 ст.196 СК України встановлено, що максимальний розмір пені обмежується 100 % розміру заборгованості зі сплати аліментів. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості видно, що станом на 01.01.2024 борг відповідача [PERSON] зі сплати аліментів складає 262 349,93 грн. Відтак, сума пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням приписів ч.1 ст. 196 СК України, обмежується розміром заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] та становить 262 349,93 гривень. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що у відповідача рахується заборгованість по сплаті аліментів, які стягнуті за рішенням суду, а будь-які докази, які б свідчили, що дана заборгованість утворилася з незалежних від відповідача причин, у матеріалах справи відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача неустойки (пені) підлягають задоволенню в частині стягнення пені у розмірі 262 349,93 гривень. Щодо судових витрат У відповідності\~до ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи ті обставини, що позивач звільнена від сплати судового збору, стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1\~005,30 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial