Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Представник ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 358875443 від 28.05.2021 в сумі 47291,20 грн. Також, просив стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] укладено кредитний договір № 358875443, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV8WQ43. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, визначається, що у всіх правовідносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил і ЗУ Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно п. 1.1. кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22000,00 грн. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, у зв`язку з чим на момент подання позовної заяви загальна сума заборгованості за кредитним договором № 358875443 від 28.05.2021 становить 47291,20 грн., з яких: -22000,00 грн. заборгованість по кредиту; - 25291,20 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2021 сторони уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору, у зв`язку з чим відповідно до умов договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Кредитним договором № 358875443 від 28.05.2021. У свою чергу, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до Договору факторингу № 05/0820-01, строк дії якого продовжено додатковими угодами: № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022. 14.02.2022 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 358875443 від 28.05.2021. Станом на сьогоднішній день, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано докази, які містяться в матеріалах справи. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від представника позивача та відповідача клопотань про проведення судового засідання не надходило. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Цивільне законодавство передбачає заміну кредитора в будь-якому зобов`язанні, за винятком зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора (ст. 515 ЦК України). При цьому заборона на відступлення права вимоги має встановлюватися законом або договором. Таким чином відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, для стягнення заборгованості за кредитним договором суд на підставі відступлення права вимоги до інших осіб, повинен перевірити на підставі належних та допустимих доказів як факт наявності в Клієнта права вимоги до боржників, так і факт переходу права вимоги до Фактора, зокрема, здійснення повної оплати Фактором Клієнту права вимоги, що переходить. 28.05.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і [PERSON] укладено кредитний договір № 358875443 (далі Договір), у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Згідно п. 1.1. кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22000,00 грн. Відповідно до п. 1.2. Договору кредит надається строком на 126 днів. Пунктом 1.5. Договору передбачено, що на умовах, викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним. Згідно п. 1.9. Договору проценти за користування кредитом, в розмірі передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами починаючи з першого дня користування кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника. Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору, визначається, що у всіх правовідносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил і ЗУ Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 28.05.2021 номер карти для переказу коштів 4731-21ХХ-ХХХХ-5002. Переказ коштів на вказану з заявці карту здійснено ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 28.05.2021 в сумі 22000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 38569246. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти, однак станом на сьогоднішній день, відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2021 сторони уклали додаткову угоду № 27, якою продовжено строк дії Договору до 31.12.2022, у зв`язку з чим відповідно до умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Кредитним договором № 358875443 від 28.05.2021. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 147 від 17.08.2021 ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 43287,20 грн., з яких: 22000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 21287,20 грн. заборгованість по відсоткам. В даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 358875443 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». Згідно п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Реєстр прав вимоги, по встановленій формі, підписано сторонами та скріплено печатками 17.08.2021. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». У свою чергу, ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відповідно до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, строк дії якого продовжено додатковими угодами до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020: № 2 від 03.08.2021 до 31.12.2022 та № 3 від 30.12.2022 до 30.12.2024. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 8 від 17.12.2021 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 47291,20 грн., з яких: 22000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25291,20 грн. заборгованість по відсоткам. В даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 358875443 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Згідно п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Реєстр прав вимоги, по встановленій формі, підписано сторонами та скріплено печатками 17.12.2021. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». 14.02.2022 ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу № 14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 358875443 від 28.05.2021. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 15.02.2022 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 47291,20 грн., з яких: 22000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 25291,20 грн. заборгованість по відсоткам. В даній справі позивач зобов`язаний довести перехід права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 358875443 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Згідно п. 4.1. Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Реєстр прав вимоги, по встановленій формі, підписано сторонами та скріплено печатками 15.02.2022. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість переходу прав вимоги від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Як зазначає позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, кредитор, надавши обумовлені договорами кошти, свої зобов`язання за договорами виконали в повному обсязі, натомість [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим наявна заборгованість за Кредитним договором № 358875443 в розмірі 47291,20 грн. Суд не знаходить підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом, оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки. Аналогічна позиція закріплена в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин». Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором [PERSON] порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 47291,20 грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник позивача заявив клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування клопотання зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу складаються з: усної консультації 1 год -500,00 грн; вивчення матеріалів справи 1 год 500,00 грн; складання позовної заяви 2 год. 4000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання обґрунтованим з наступних підстав. Статтею 133 ЦПК України передбачено види судових витрат, які складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог зазначеної норми, представник позивача разом з позовною заявою подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу. До матеріалів заяви представником позивача додано Договір про надання правничої допомоги № 17/06/24-02 від 17.06.2024 згідно з яким, адвокатське бюро «Тараненко та партнери» прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та в Додатку № 1 до Договору погоджено вартість надання послуг. Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024 сторони погодили надання правових послуг у відповідності до вищезазначеного Додатку № 1, за наступним списком: - складання позовної заяви (2 години) 4000 грн. - вивчення матеріалів справи (1 година) 500 грн; - надання усної консультації (1 година) - 500 грн. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне. За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04, § 268). Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значенням справи для сторони. В той же час, відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не подав жодних заперечень з приводу не співмірності витрат позивача на правничу допомогу. Суд не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК\~України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved