Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] 21.05.2024 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 7 тис. грн. щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову вказала, що перебуває у зареєстрованому 04.06.1999 року з відповідачем шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] . З листопада 2022 року вони припинили будь-які відносини як подружжя, спільно не проживають, донька з вказаного часу проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не забезпечує її всім необхідним, відмовляється від виконання батьківських обов`язків. До повномасштабного вторгнення, вона з донькою проживали у спільній квартирі у м. Херсон, однак, оскільки місто наразі є зоною активних бойових дій змушені були виїхати та наразі проживають у м. Одеса, де винаймають житло, орендна плата складає 6 тис. грн., комунальні послуги залежно від сезону від 1500 до 2000 грн. на місяць. Визначаючи розмір аліментів в твердій грошовій сумі 7 тис. грн., виходить з того, що донька має хронічні захворювання, які потребують додаткових зусиль та витрат. У відповідача у власності є земельні ділянки, які він здає в оренду, житлові будинки та трикімнатна квартира, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти саме у визначеному нею розмірі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. 09.09.2024 року представником відповідача через Електронний Суд подано відзив на позов, у якому просив визнати недопустимими докази та відмовити у задоволенні позову. Вказав, що вимога позивачки про стягнення аліментів є надуманою та передчасною, він надає допомогу дитині. Заявлений розмір аліментів є необґрунтовано великим, не враховує його реальний матеріальний стан, оскільки відповідача звільнено з роботи, він є інвалідом ІІІ групи, єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності в розмірі 2980,00 грн. на місяць, будинки у [ADDRESS] фактично знаходяться в зоні бойових дій, вони обидва були пошкоджені, орендну плату за земельні ділянки наразі він не отримує. 07.11.2024 року представником позивачки подано додаткові пояснення у справі. Сторони в судове засідання не прибули, в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи у відсутність. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилася [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.10.2010 року (арк. справи 29). Рішенням №62 від 04.03.2024 року виконавчого комітету Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, малолітній [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів (арк. справи 31). За договором оренди приміщення від 13.07.2023 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання винайняла однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , строком оренди з 13.07.2023 р. по 13.01.2024 р., з продовженням, вартістб орендної плати 6 тис. грн. на місяць та сплатою комунальних послуг за квитанціями (арк. справи 48-49). Позивачкою додано квитанції про оплату послуг ЖКХ за орендовану квартиру (арк. справи 12-14, 50-51, 131). Позивачкою до позову долучено скріншоти із сайту AUTO RIA (арк. справи 34-40) про продаж автомобілів різних марок та моделей, продавцем за якими зазначено «Александр» та частково вказано номер мобільного телефону « [NUMBER] , та скріншоти (арк. справи 41-47) про продаж житлового будинку у смт. Комишани, в той же час, суд до уваги вказані докази не приймає, оскільки стороною позивачки жодним чином не обґрунтовано, що саме відповідачем здійснювався продаж вказаних транспортних засобів та житлового будинку. Крім того, суд не може достеменно встановити, що саме відповідачем були розміщені вказані оголошення. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №378819664 від 16.05.2024 р., [PERSON] на праві власності належить: земельна ділянка, площею 0,0988 га за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 2,45 га, що розташована за адресою: Херсонська область, Херсонський (раніше Білозерський) район, с/рада Олександрівська; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,1773 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 3,67 га, що розташована за адресою: Херсонська область, Херсонський (раніше Білозерський) район, с/рада Олександрівська (арк. справи 9-11). З талону-повідомлення єдиного обліку №719 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.01.2023 р. ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області вбачається, що 13.01.2023 р. о 11:37 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.01.2023 р. о 11:34 год. за адресою: [ADDRESS] , повідомлено про те, що 05.01.2023 р. о 08:30 год. внаслідок обстрілів представниками держави-агресора було пошкоджено майно заявника, а саме вилетіло 4 вікна, пошкоджена частина даху та огорожа. Заявник [PERSON] (арк. справи 196). Згідно наданих до відзиву відповідачем квитанцій (арк. справи 197-200, 205-211), [PERSON] сплачує комунальні послуги за квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . За актом комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії рф від 30.01.2023р. проведено обстеження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та встановлено: орієнтовна дата кошкодженя об`єкта: березень-квітень 2022 р., внаслідок влучання боєприпасів; зовнішні стіни, фасад частково пошкоджено (посічено осколками), дах/покрівля повністю зруйновано, внутрішні стіни/перегородки частково пошкоджено, підлоги повністю зруйновано, заповнення віконних та дверних прорізів повністю зруйновано (11 вікон та 5 дверей), інженерні мережі та обладнання частково пошкоджено електро та газопостачання. Повністю зруйновано літню кухню (покрівля, балки, вікна, двері зруйновано). Також повністю зруйнованео сарай (покрівля, балки, вікна, двері зруйновано). Частково зруйновано паркан, ворота зруйновано повністю. Внаслідок ворожих обстрілів житловий будинок зазнав значних руйнувань (арк. справи 201-204). Позивачкою до позову додано копії ймовірно з амбулаторної картки (арк. справи 15-16, 67-68, 72, 76, 78, 80-84-86, 89-98, 107-108, 116, 119-126), з яких неможливо встановити на ім`я кого зроблені вказані записи, та про що вони, оскільки написані зовсім не зрозумілим подчерком, а оригіналів медичних карток, висновків тощо позивачкою не надавалось суду. З того, що можливо прочитати, це рекомендовано безглютенову дієту жорстку; ендокринолог рекомендував заміну препарату; гастроентерологом встановлений діагноз глютенова еритропатія? Вторинна лактозна недостатність; гіперчутливість до глютену; латентний дефіцит заліза. З консультативного висновку спеціаліста вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: гіперчутливість до глютену. Латентний діфіцит заліза. Крім того, позивачкою додано чеки на придбання ліків, здачу аналізів (арк. справи 53-66, 69, 7, 73, 75, 77, 79, 87, 109, 111-115, 117). За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та війського збору від 19.03.2024 р., 20.03.2024 р. [PERSON] в останнє отримував дохід у липні 2023 року від продажу рухомого майна в розмірі 300823,00 грн (арк. справи 127-130). [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання, що підтверджено копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 17.12.2014 року (арк. справи 184). За довідкою про доходи №5929139905952054 від 04.09.2024 р., виданої ГУ ПФУ, [PERSON] перебуває на обліку в Херсонському об`єднаному управління ПФУ в Херсонській області і отримує пенсію по інвалідності. За період з березня по серпень 2024 року отримує пенсію в розмірі 2980,00 грн. на місяць (арк. справи 186-187). Згідно відомостей про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб від 04.09.2024 р., [PERSON] звільнено з роботи ПП «ВВВ-Спецтехніка» на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (арк. справи 188-189). Відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форма ОК-7, [PERSON] в останнє отримував дохід у лютому 2022 року в розмірі 6500,00 грн. (арк. справи 191-193). Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд констатує, що аліменти це платіж, спрямований на утримання дітей, і повинен бути достатнім для цього та співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тобто їх гармонійного розвитку. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 3 групи загального захворювання, отримує пенсію в розмірі 2980,00 грн. на місяць, жодних доходів відповідач за період з квітня 2022 року не отримував. Єдиним джерелом доходу є пенсія. Суд не приймає до уваги доводи сторони позивачки щодо можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 7 тис. грн. з огляду на належність йому на праві власності нерухомого майна, оренди земельних ділянок, оскільки доходів від оренди відповідач не отримує, а нерухоме майно, яке йому належить, зокрема житлові будинки в [ADDRESS] , мають суттєві пошкодження, які потребують відновлення. Крім того, відповідач продовжує утримувати спільне майно, квартиру у м. Херсоні. З досліджених судом доказів, наявних в матеріалах справи встановлено, що єдиним постійним джерелом доходу відповідача є пенсія в розмірі 2980,00 грн. Суд не приймає до уваги посилання позивачки як на підставу стягнення аліментів у розмірі 7 тис. грн. винаймання житла у м. Одеса та сплату комунальних послуг, оскільки вказане не є складовою аліментів. Щодо заявленого позивачкою розміру 7 тис. грн., та обґрунтування необхідності саме вказаної суми з огляду, в тому числі, на хворобу дитини, суд вважає необхідним зазначити. Згідно із частиною першою ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. До особливих обставин законодавцем відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати на дитину мають бути викликані особливими обставинами; наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення; ці кошти є додатковими на відміну від аліментів, що стягуються на утримання дитини; у випадку коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі №6-1489цс17). Оскільки вимоги позивачки в першу чергу пов`язані із фактично хворобою дитини, що не може вважатися аліментними платежами, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду із вимогами про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що пов`язані із її хворобою. Суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти саме в конкретній грошовій сумі, а не частці від заробітку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років установлено в розмірі 3196 гривень. Суд приймає до уваги, що відповідач має робочу групу інвалідності, а тому дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 1800,00 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 21 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати належному рівню життя дитини. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1\~ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями\~Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі»\~частину першу\~статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. З огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial