Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що 17.10.2022 р. між ним та відповідачем [PERSON] , у простій письмовій формі, було укладено договір купівлі - продажу вищевказаного житлового будинку, який не був посвідчений нотаріально, але було виконано усі суттєві умови договору. Згодом з`ясувалось, що відповідач [PERSON] не завершив процедуру оформлення своїх спадкових прав на вказане майно після смерті матері [PERSON] . Таким чином, придбане позивачем майно, було відчужено особою, яка не мала на це право, але у зв`язку з тим, що позивач є добросовісним набувачем, та відсутні підстави для витребування в нього майна, передбачені ст. 388 ЦК України, він просить задовольнити позовні вимоги. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: нотаріально не посвідчений договір купівлі - продажу від 17.10.2022 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] ; акт приймання - передачі від 17.10.2022 р.; рішення виконкому Ренійської міської ради депутатів від 15.03.1968 р. № 120; свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя від 16.04.1968 р.; свідоцтво про право на спадщину від 06.05.1969 р.; нотаріально посвідчений договір дарування від 21.07.1977 р.; свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.04.1994 р.; технічний паспорт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] ; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , серія ЯУ № 585173; свідоцтво про одруження [PERSON] з [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] », серія [NUMBER] ; свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після розірвання шлюбу - « [PERSON] »; свідоцтво про смерть [PERSON] , померла [INFO] ; довідка виконкому Ренійської міської ради № 1710 від 20.10.2023 р.; витяг про зареєстрованих у житловому будинку осіб « 1761 від 20.10.2023 р.; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; паспорт громадянина України [PERSON] з ідентифікаційним номером; паспорт [PERSON] з ідентифікаційним номером. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 17.10.2022 позивач домовився із відповідачем про купівлю житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . 17.10.2022 було укладено відповідний договір купівлі-продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Позивач передав відповідачу обумовлену суму грошей, а відповідач надав позивачу об`єкт нерухомості для вільного користування і володіння. Згідно пункту 4.6. договору купівлі - продажу сторони зобов`язалися з`явитися 24.10.2022 року об 10:00 год. у нотаріуса в місті Рені Одеської області для нотаріального посвідчення договору без будь-яких додаткових нагадувань про це. Проте, до теперішнього часу договір нотаріально не посвідчений, та придбане майно досі не було переоформлено на позивача, оскільки відповідач у передбачений договором строк не з`явився до нотаріусу та до теперішнього часу ухиляється від цього. При останній зустрічі з відповідачем, останній повідомив позивачу про те, що він не зможе надати нотаріусу правовстановлюючі документи на майно та державну реєстрацію яких здійснено у встановленому порядку, необхідних для нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, оскільки не оформив право власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] перебував у спільній частковій власності подружжя [PERSON] та [PERSON] по частині у кожного. Після смерті [PERSON] його 1/2 частка житлового будинку була поділена між його дружиною [PERSON] , та дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках - по 1/10 частки. Відтак, [PERSON] належало 3/5 частки житлового будинку, а дітям по 1/10 частки. Відповідно до договору дарування від 21.07.1977 року [PERSON] (3/5 частки), [PERSON] (1/10 частка) і [PERSON] (1/10 частка) подарували, а [PERSON] прийняла дарунок в вигляді 4/5 частки житлового будинку, яка стала власницею 9/10 частки житлового будинку. Після смерті [PERSON] 9/10 часини житлового будинку по [ADDRESS] успадкувала сестра її сестра [PERSON] (мати відповідача). [PERSON] померла [INFO] , заповідального розпорядження не залишила, її син [PERSON] прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак не оформив її. Про існування цих обставин, позивачу до укладення договору не було відомо. Таким чином, на момент укладання договору, тобто на 17.10.2022 р., відповідач не мав право відчужувати даний об`єкт нерухомості, тому придбане позивачем майно було відчужено особою, яка не мала на це право. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду докази в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі - продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав представнику відповідача обумовлену суму коштів, а представник відповідача передав позивачу нерухоме майно та ключі від нього. Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу була передана обумовлена сума грошей, а позивачу - об`єкт нерухомості. Відповідач жодного разу не висував вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечував проти визнання права власності за позивачем, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Так, позивач набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши його у відповідача, який фактично не мав права його відчужувати на той період, оскільки не завершив процедуру оформлення спадкових прав на майно, спадщину прийняв в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем, як за добросовісним набувачем, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved