Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

02 жовтня 2024 року з Кузнецовського міського суду Рівненської області до Зарічненського районного суду Рівненської області в порядку підсудності надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживичий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 7420,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 25 лютого 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 21.02.2023-100000589 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно умов даного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн, строком на 42 дні до 06 квітня 2023 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 3% за день. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 7420,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати (судовий збір) у розмірі 2 422, 40 грн, пов`язані з розглядом даної справи. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копію ухвали відповідачу [PERSON] було вручено 19 жовтня 2024 року. Відзиву на позовну заяву не надійшло. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 25 лютого 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 21.02.2023-100000589 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно умов даного договору ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн, строком на 42 дні до 06 квітня 2023 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 3% за день ( п. 3.1, 3.2 цього Договору). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С396 (а.с.11). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 25 лютого 2023 року кредитний договір № 21.02.2023-100000589 [PERSON] взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку встановленому договором (п.6.1 договору) Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції «Liqpay» про перерахунок коштів, позивачем 25 лютого 2023 року надано відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн, що свідчить про виконання позивачем своїх обов`язків відповідно до кредитного договору. В свою чергу, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, y зв`язку з чим, станом на 06 квітня 2023 року, у нього утворилась заборгованість. Так, з довідки-розрахунку про стан заборгованості судом встановлено, що за кредитним договором № 21.02.2023-100000589 від 25 лютого 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 7420,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500,00 грн та по процентам в розмірі 3920,00 грн, чим порушуються права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр». Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. Доказів погашення заборгованості [PERSON] суду не надано. Таким чином вимога позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 21.02.2023-100000589 від 25 лютого 2023 року ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.13).

Outcome: approved