Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 16 серпня 2023 року надійшла позовна заява, в якій позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] та визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування\~позову позивач\~ [PERSON] \~зазначає,\~ що [INFO] помер його батько [PERSON] . За його життя його друг [PERSON] склав заповіт, яким заповів його батьку [PERSON] усе своє майно, зокрема будинок в с.Василівка Добровеличківського району Кіровоградської області та земельну ділянку. [PERSON] [INFO] помер, його батько в шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так з 2021-2022 тяжко хворів, та й дізнався про смерть [PERSON] наприкінці шестимісячного строку, що спонукало представника позивача звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився надав до суду заяву згідної якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Доводи позивача в судовому засіданні були аналогічними змісту позовної заяви. Судові витрати просив залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує про що повідомила в судовому засіданні 17 травня 2024 року. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.12.2023 замінено неналежного відповідача на належного. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2024, 17.05.2024 призначено судові засідання в режимі відеоконференцзв`язку. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.08.2024 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.04.2017 Добровеличківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а.с.8). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.11.2022 Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в смт Добровеличківка Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.9). Зі змісту виписки медичної карти амбулаторного хворого встановлено, що [PERSON] перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні та онкологічному диспансері протягом 2021-2022 років. Лікувався довготривало стаціонарно амбулаторно в терапевтичному відділенні лікарні та обласному онкологічному диспансері. Погіршення стану здоров`я в листопаді 2022 року та [INFO] помер (а.с.10). З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу 00037578215 від 21.11.2022 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с.Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.11-12). Зі змісту заповіту Дружелюбівської сільської ради від 06.10.2011 з`ясовано, що [PERSON] заповідав житловий будинок з погосподарськими будівлями та земельною ділянкою, що знаходяться в [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.13). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки 72529533 від 19.05.2023 встановлено, що після смерті [PERSON] , [INFO] , заведена спадкова справа в Другій Олександрійській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області ( а.с.14). Із договору купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 16.04.2005 року встановлено, що [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] ( а.с.15). Із технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду в [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] належить даний будинок за цієї адресою в цілому ( а.с.16-18). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна номер інформаційної довідки 332688118 від 18.05.2023 встановлено, що відомості з державного реєстру речових прав, відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості з державного реєстру іпотек-відсутні ( а.с.19). З довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 29.06.2023 встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] оціночна вартість об`єкти оцінки 440127,63 гривень ( а.с.20-21). Зі змісту постанови приватного нотаріуса Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Левітчук Г.Б. від 01.05.2023 з`ясовано, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском терміну прийняття спадщини ( а.с.22). Зі змісту заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від 13.01.2023 №22 з`ясовано, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті її батька [PERSON] , а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, площею 4,9799 га ( а.с.35). Зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) № інформаційної довідки 70345881 від 18.10.2022 встановлено, що заповіт №48118857 скасований заповітом 56606058 від 03.10.2014 ( а.с.36). Зі змісту заповіту Дружелюбівської сільської ради від 30.03.2009 встановлено, що [PERSON] заповідав земельну ділянку, яка належала йому згідно державного акту на право власності на землю серії КР №012481 та житловий будинок разом з погосподарськими будівлями, разом із земельною ділянкою, які знаходяться в [ADDRESS] , грошовий вклад, який розміщений в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" договір №263071140412 заповів доньці [PERSON] (а.с. 37). Зі змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2021, виданого виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Протопопівка Олександрійського району Кіровоградської області ( а.с.46). Зі змісту довідки виданої Протопопівським старостинським округом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 14.03.2022 встановлено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] з 2013 року до дня своєї смерті [INFO] до складу його сім`ї входила донька [PERSON] ( а.с.47). Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.01.2023 встановлено, що [PERSON] отримала спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 3521781900:02:000:0781 розташованої на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області площею 4,9799 гектарів ( а.с.60). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). У частині першій статті 1270 ЦК України вказано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164» вказану постанову («Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану») доповнено, зокрема, пунктом 3 про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, де вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469. Водночас суд зазначає, що спадкоємець [PERSON] помер [INFO] , тобто вже після виключення Пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164, а з 25 червня 2022 року - цей строк продовжений із шести до десяти місяців з часу відкриття спадщини. Отже спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , тому з урахуванням змін в законодавстві стосовно обрахунку строку для прийняття спадщини [PERSON] мав звернутися із заявою про прийняття спадщини до 03 жовтня 2022 року. Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд з`ясував, що [PERSON] після смерті [PERSON] 03.12.2021 не прийняв спадщину за заповітом від 06.10.2011 протягом десяти місяців. Після спливу цього терміну [PERSON] помер [INFO] . Отже, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, не прийняв спадщину і помер після закінчення строку для її прийняття, будь-яка правоздатність, зокрема можливість реалізації права на визнання поважними причин пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини, припиняється зі смертю особи. Суд зазначає, що фактично за життя [PERSON] не прийняв спадщину, і його смерть означає, що має місце втрата права на цю спадщину. Відповідно, спадщина не може передаватися спадкоємцям померлого [PERSON] . [PERSON] як позивач щодо визначення поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини померлим батьком [PERSON] є неналежним, оскільки відповідно до заповіту від 06.10.2011, [PERSON] заповідав житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку [PERSON] , цивільна правоздатність якого була припинена, а не його сину. Визнання права власності за позивачем [PERSON] на 1/3 спірного будинку суперечить волі заповідача та змісту самого заповіту, який висловив своє внутрішнє бажання визначити долю спадщини на випадок своєї смерті саме [PERSON] . Також суд зазначає, що в даному випадку смерть [PERSON] зумовила втрату прав на спадщину, так як за життя не подав заяви про прийняття спадщини за заповітом в установлені терміни. Крім того суд зазначає, що в цих правовідносинах також відсутня й можливість застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести (в даному випадку 10 місяців) місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщинита та похідної вимоги про визнання права власності у порядку спадкування на 1/3 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки [PERSON] , який помер [INFO] не використав своє право на прийняття спадщини протягом десятимісячного строку, а тому він вважається таким, що не прийняв спадщину. На підставі ст.ст. 1216 - 1217, 1220, 1223, 1268 -1272 ЦК України,

Outcome: dismissed