Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

До суду 26 липня 2024 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 65\~087, 85 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] договору про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 96580453000 від 23.07.2020 року, відповідач погодився з викладеними у Договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «Укрсиббанк», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.mv.ukrsibbank.com. Згідно п. 3.1. Договору Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 9\~145, 00 грн. зі строком його дії до 23.07.2022 року. 25 січня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» укладено Договір факторингу № 237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . Станом на 15.07.2024 року заборгованість відповідачки по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 65\~087, 85 грн., з яких: 40\~673, 14 грн. - заборгованість за основним боргом; 24\~414, 71 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами. Всупереч умов кредитного договору відповідачка тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, що чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року відкрито провадження по справі. встановлено спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 01 листопада 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 96580453000 від 23.07.2020 року. Згідно п. 3.1. Договору Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у вигляді встановленого ліміту кредитування у розмірі 9\~145, 00 грн. зі строком його дії до 23.07.2022 року. 25 січня 2023 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» укладено Договір факторингу № 237, відповідно до умов якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив), а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржника за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . Новим кредитором за кредитним договором № 96580453000 від 23.07.2020 року виступає ТОВ «Верра Фінанс». Станом на 15.07.2024 року заборгованість відповідачки по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, комісії становить 65\~087, 85 грн., з яких: 40\~673, 14 грн. - заборгованість за основним боргом; 24\~414, 71 грн. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами. Первісний Кредитодавець виконав вимоги укладеного між ним та відповідачем кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені. Відповідачем не надано жодного доказу, який би спростував зазначені обставни. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог у розмірі 65\~087. 85 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно - в сумі 3 028 грн.

Outcome: approved