Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

13 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов представника позивача [PERSON] обґрунтувала тим, що 27 листопада 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 854. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося через те, що у сторін різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їх сімейному житті. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2021 року, сторони почали проживати окремо, спільне господарство сторонами не ведеться. Шлюб існує формально. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати із матір`ю - [PERSON] , відповідачем по справі. Питання щодо поділу спільно нажитого майна сторони вирішуватимуть, у разі недосягнення згоди, в окремому провадженні. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе, кожен з них живе вже тривалий час своїм життям. Подальше ж спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, їх неповнолітньому сину та є недоцільним. Відновити шлюбні відносини позивач не бажає. Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує та згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить суд залишити її прізвище « [PERSON] » В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2021року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складено відповідний актовий запис № 854, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 листопада 2021 року (а.с. 9). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого 08 травня 2024 року Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с.10). Спільне життя подружжя не склалося через те, що у сторін різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їх сімейному житті. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2021 року, сторони почали проживати окремо, спільне господарство сторонами не ведеться. Шлюб існує формально. Спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б, зокрема інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню, а позовна заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач в своїй заяві висловила думку про бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: approved