Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що після смерті її діда [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на належні йому земельні ділянки загальною площею 1,8993га. За життя [PERSON] уклав заповіт, яким все майно заповів позивачці. Нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутися до суду. Позивач в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Від представника відповідача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. [PERSON] належить право на земельні ділянки (пай) площею 1,8993га, розташовані на території Хлівчанської сільської ради (на даний час Белзької міської ради Львівської області), що встановлено з розпорядження голови Сокальської районної державної адміністрації №544 від 18.10.2004р. [PERSON] помер [INFO] та його син [PERSON] (батько позивачки), який проживав з ним на день смерті помер [INFO] , що встановлено з свідоцтв про смерть, свідоцтва про народження, рішення суду від 13.12.2004р. про розірвання шлюбу та довідки №3443/02.1-19 від 23.07.2024р. Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Статтею 549 ЦК Української РСР (1963р.) регламентовано, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у володіння або управління спадковим майном. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай\~ здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995р. №801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Позивач є спадкоємцем майна після смерті діда та прийняла спадщину, однак не має змоги успадкувати майно\~ в позасудовому порядку. З огляду на вищезазначене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved