Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача з відповідачем, під час спільного проживання однією сім`єю, народились вказані діти. Через скрутне матеріальне становище, з метою отримання відповідачкою додаткових пільг щодо дітей, відомості про батька у витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження дітей були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивач переконаний, що є батьком вказаних дітей та бажає й надалі приймати участь у їх вихованні і виконувати всі покладені на нього батьківські обов`язки. Відповідачем надано заяву від 20.09.2024, де вказується, що позов вона визнає та просить його задовольнити (а.с.115). Ухвалою суду від 18.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження з викликом учасників справи в підготовче засідання, що було призначене на 16.07.2024, яке за клопотанням представника позивача було відкладено на 06.08.2024. Ухвалою суду від 06.08.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 04.09.2024, яке неодноразово відкладалося у зв`язку з відпусткою судді. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відповідач позов визнала (а.с.115). За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 07.06.2012 та серії [NUMBER] від 04.03.2014 (а.с.20, 21). Відповідно до витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00045006683, № 00045006039 (а.с.38-41), відомості про батька дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, батьком зазначено [PERSON] . Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] від 22.03.2024 (а.с.22, 26), [PERSON] від 20.03.2024 (а.с.31) та [PERSON] від 27.03.2024 (а.с.35), [PERSON] є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] , активно брав учать у їх вихованні, постійно мешкав з їх матір`ю [PERSON] , проводив багато часу із сім`єю. Відповідно до змісту позовної заяви, [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу з 2011 року, ведуть спільне господарство. Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON] . Через скрутне матеріальне становище, з метою отримання відповідачкою додаткових пільг щодо дітей, відомості про батька у витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження дітей були записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач із дітьми у цілях безпеки виїхали за кордон та задля безпеки дітей не відвідує Україну та не може разом з батьком відвідати відділ державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до актових записів. Сторони займаються вихованням дітей, їх утриманням, створюють умови для отримання навичок розвитку здібностей, спільно подорожують та відпочивають, що підтверджується наявними в матеріалах справи спільними фотографіями сторін по справі разом з дітьми (а.с.42-46). Відповідач визнає позовні вимоги, вважає позивача батьком дитини. Вказані докази в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України, є належними та допустимими. Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне. У статті 51 Конституції України, частинах другій, третій статті 5 СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Надані учасниками справи докази, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Outcome: approved