Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з неповнолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] та визначити спосіб участі позивача [PERSON] у вихованні дитини: систематичні побачення, вихідні, святкові дні. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11 жовтня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі актів громадянського стану. У шлюбі в позивача та відповідачки народився син - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинились, вони проживають окремо, а дитина залишилась проживати з матір`ю. На сьогоднішній день, відповідачка по справі почала чинити перешкоди позивачу у побаченні з дитиною. Не дає можливості позивачу з нею спілкуватися, проводити спільний час, та фактично позбавляє можливості участі позивача у вихованні дитини. На неодноразові прохання надати можливість побачити дитину та самостійно з дитиною провести час, відповідачка відмовляє позивачу. Позивач позбавлений можливості будь яким чином виконувати свої батьківські обов`язки. Будь яких даних, що компрометують позивача перед дитиною не має. Позивач не зловживає алкоголем та наркотиками, має постійне місце проживання та веде звичайний образ життя. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, залучено до участі у справі Орган опіки та піклування, в особі Служби у справах дітей Бершадської міської ради та зобов`язано останній надати письмовий висновок щодо роз`язання спору. 01.04.2024 [PERSON] через свого представника, адвоката Кізік Г.В., в строк установлений судом надала суду відзив на позов в якому виклала свої міркування та пояснення щодо наведених позивачем у позовній заяві аргументів та виклала свої заперечення, так як не погоджується з наведеними помилковими твердженнями позивача та заперечує їх з наступних підстав. Позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують обставини, зазначені в позовній заяві, а саме: наявність перешкод у спілкуванні з дитиною зі сторони відповідача та відсутність можливості приймати участь у вихованні дитини. Також, позивач не звертався з відповідною заявою згідно ч. 1 ст. 158 СК України до органів опіки та піклування з метою визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Твердження позивача про наявність перешкод, які не підтверджені жодним доказом, є безпідставними та необґрунтованими. Відповідачем не вчинялось жодних дій спрямованих на перешкоджання у спілкуванні позивача з сином. Навпаки, відповідач є зацікавленою в тому, щоб син повноцінно проводив час з рідним батьком та свого часу багато доклала зусиль для того, щоб зберегти повноцінну сім`ю. Відповідач лише частково може визнати ту обставину, що на даний час чіткого графіку побачень сина з позивачем не визначено, але в першу чергу через небажання позивача, так як відповідач систематично намагається узгодити даний графік, щоб було враховано час навчання сина та особливості його режиму. За ініціативою відповідача було складено редакцію Договору про спільну участь у вихованні дитини, який підлягає нотаріальному посвідченню. Але відповідач навіть не бажав з ним ознайомлюватись. За весь час після фактичного припинення шлюбних відносин, позивач наполягав на побаченнях з сином, коли у нього з`являлась можливість, але без врахування інтересів дитини та можливості матері негайно надати можливість побачитись з сином. Разом з тим, майже на кожну вимогу позивача, можливість побачитись з сином надавалась, без штучних перешкод та ігнорування бажання позивача побачитись з дитиною та отримання інформації про нього. Після припинення фактичних шлюбних відносин, позивач почав системно ображати відповідача, постійно принижувати та погрожувати їй, зокрема в присутності дитини. Безумовно, це впливає на її психічний розвиток, емоційний стан, так як дитина перебуває в страху, плаче а потім довгий час не може заспокоїтись, що в підсумку призводить до розладу сну та в цілому його режиму, що в свою чергу не дають підстав вважати, що позивач дійсно зацікавлений у належному вихованні сина, та турбується про його психоемоційний розвиток, як складову розвитку дитину, особливо, враховуючи його вік та сприйняття тих чи інших дій, слів тощо. Враховуючи, що позивачем не зазначено чіткого графіку щодо побачень з дитиною, що відповідно не дає підстав для вирішення спору та унеможливлення в майбутньому необхідності звернень з приводу врегулювання даного питання до уповноважених органів, вважає за необхідне встановити способи участі у вихованні та спілкуванні позивача з сином в першу чергу в інтересах дитини, шляхом визначення наступного графіку: з 10 год.00 хв. до 19год. 00 хв. першої та третьої суботи кожного місяця; щосереди з 16год 00 год. до 19 год. 00 хв., щороку під час канікул спільний відпочинок дитини з батьком, за узгодженням між батьками дитини; один тиждень сумарно у зимовий період та два тижні сумарно у літній період; другий день державних свят, визначених законодавством України, з 10год.00 хв. до 19 год.00 хв.; безперешкодні зустрічі позивача з сином, у будь які дні, коли він має знаходитись за графіком із матір`ю, якщо він виявить бажання провести вільний час для прогулянок та відпочинку разом із матір`ю та батьком, а також у святкові дні; безперешкодні зустрічі позивача в день народження сина з 16 год.00 хв. до 20год.00хв; зобов`язати відповідача за два дні до дня зустрічі позивача з сином, надати інформацію щодо наявності поважних причин неможливості побачитись з сином, а у разі настання таких змін, повідомити про це особисто позивача на наступний день з дня настання таких обставин. Ухвалою суду від 08.04.2024 залучено до участі у справі Службу у справах дітей Вінницької міської ради та зобов`язано надати висновок щодо роз`яснення спору. Ухвалою суду від 08.10.2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Представник відповідача, адвокат Кізік Г.В., в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважає твердження позивача про наявність перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні безпідставними та необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами, оскільки відповідачем жодних перешкод у спілкуванні з дитиною не створювалося. Відповідачка є зацікавленою в тому, щоб син повноцінно проводив час та спілкувався з рідним батьком. Разом з тим, вважає за необхідне встановити способи участі у вихованні та спілкуванні позивача з сином, в першу чергу в інтересах дитини, та не заперечує щодо взяття за основу графіка запропонованого органом опіки та піклування Вінницької міської ради. Представник служби у справах дітей Бершадського міської ради Лелюк В.І. в судове засідання пояснила, що позивач [PERSON] звертався до служби у справах дітей Бершадської міської ради з заявою щодо перевірки цільового витрачання відповідачкою аліментів на утримання дитини. З іншими заявами, зокрема, щодо вчинення відповідачкою перешкод щодо спідкування з дитиною відповідач не звертався. Вважає за необхідне, в найкращих інтересх дитини, встановити способи участі у вихованні та спілкуванні позивача з сином. Представник служби у справах дітей Вінницької міської ради В. Педосич в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, надав та підтримав висновок про доцільність визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] . Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що сторони з 11.10.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя не склалося і рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 25.01.2023 шлюб між ними було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.10.2017 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення Бершадського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22.01.2024 № 6328 на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 69844227 з виконання виконавчого листа № 126/1283/22, виданого Бершадським районним судом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , заборгованість зі сплати аліментів станом на 22.01.2024 відсутня. Також судом встановлено, що [PERSON] з 07.03.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , відповідно до довідки в/ч [NUMBER] від 19.01.2024 № 73. Позивач стверджує, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, а тому просить усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити спосіб участі позивача у вихованні дитини. Декларацією прав дитини, проголошеною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно статті 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращім інтересам дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Визначаючи спосіб участі одного із батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Наведене узгоджується із висновками, яких дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року по цивільній справі № 577/3878/21. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради про визначення способів участі батька, [PERSON] , у вихованні та спілкуванні з дитиною, [PERSON] , [INFO] , від 23.07.2024 № 01/00/011/149819, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити такі способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] : щосуботи з 10-00год. до 19-00 год; щосереди з 16-00 год. до 19-00 год; два тижні сумарно у літній період; один тиждень сумарно в зимовий період; другий день державних свят з 10-00 год. до 19-00 год.; в день народження дитини [PERSON] з 10-00 год. до 20-00 год. Суд, при вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, враховує вік дитини, необхідність дотримання розпорядку дня та відпочинку, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини, та під час встановлення часу зустрічей дитини з батьком бере за основу висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради. Суд вважає, що вказані способи участі в даний період з урахуванням фактичних обставин, відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини», який є пріоритетним при вирішенні цієї справи. Позовна вимога [PERSON] про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні зі неповнолітньою дитиною задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів вчинення відповідачем [PERSON] таких перешкод. На підставі викладеного та

Outcome: partial