Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Заявник [PERSON] , звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначили, що [INFO] померла\~рідна мати\~ [PERSON] \~ [PERSON] ( [INFO] ),\~зареєстрована за\~адресою [ADDRESS] .\~Після смерті\~якої відкрилася\~спадщина:\~3/4\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~що належала\~останній на\~підставі договору\~дарування №\~2302\~від 22.06.2004\~року. Спадковим майном\~являється 3/4\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~який перебував\~у власності\~спадкодавця на\~підставі договору\~дарування від\~03.12.2004\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Ужгородського\~міського нотаріального\~округу Ластівка\~А.С.,\~що підтверджується\~інформацію з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~№329715522\~від 20.04.2023\~року. В 2023 році [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і отримав відмову. Спадщину заявник не оформив у встановленому законом порядку вчасно з об`єктивних причин. Так, в грудні 2019 року (тобто в межах 6 місячного строку) почалась пандемія короновірусної хвороби Соvid-19, що унеможливило мені прийняти спадщину вчасно. На законодавчому рівні були введені жорстокі обмеження, щодо пересування. З березня 2020 року в Україні введено загальнонаціональний карантин, почали запроваджувати режим надзвичайної ситуації, почався тотальний карантин, пенсіонерам заборонили виходити з дому. В лютому 2022 в Україні розпочалась війна і нотаріуси не вчиняли нотаріальних дій тривалий час. \~ \~ \~ \~Однак, спадщину заявник фактично прийняв, так як з березня 2013 року і до дня смерті спадкодавця проживав (без реєстрації) зі своєю матір`ю за адресою [ADDRESS] . Його покійна мати, тобто спадкодавець, була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За адресою реєстрації його покійної матері, [ADDRESS] , інших приписаних осіб на дату її смерті там не проживало, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради від 15.07.2023 № 2134/13-06. [ADDRESS] , що належав його матері, за спільною домовленістю вони здавали в оренду [PERSON] , де остання проживала зі своїми дітьми з 18.10.2015 року. Після смерті матері заявника, [PERSON] , він фактично вступив у спадщину та почав розпоряджатись нею. Він продовжував проживати в будинку та доглядав за її будинком в [ADDRESS] та [ADDRESS] . Здійснював збереження будинків та надалі здавав будинок в оренду [PERSON] . Вказану обставину можуть підтвердити жителі [ADDRESS] : [PERSON] ( [INFO] паспорт [NUMBER] ), [PERSON] ( [INFO] паспорт [NUMBER] ). Наведені вище обставини підтверджуються доданими до заяви документами. Ухвалою суду від 08.08.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В судове засідання представник заявника адвокат Павліченко Т.С., з`явилася, підтримала позицію викладену в позовній заяві. Інші учасники в судове засідання з`явились. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла\~рідна мати\~ [PERSON] \~ [PERSON] ( [INFO] ),\~зареєстрована за\~адресою [ADDRESS] .\~Після смерті\~якої відкрилася\~спадщина:\~3/4\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~що належала\~останній на\~підставі договору\~дарування №\~2302\~від 22.06.2004\~року. В 2023\~році [PERSON] \~звернувся до\~нотаріуса з\~заявою про\~прийняття спадщини\~і отримав\~відмову Факт фактичного проживання підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради від 15.07.2023 № 2134/13-06. [ADDRESS] , що належав його матері, за спільною домовленістю вони здавали в оренду [PERSON] , де остання проживала зі своїми дітьми з 18.10.2015 року. Після смерті матері заявника, [PERSON] , він фактично вступив у спадщину та почав розпоряджатись нею. Він продовжував проживати в будинку та доглядав за її будинком в [ADDRESS] та [ADDRESS] . Здійснював збереження будинків та надалі здавав будинок в оренду [PERSON] . Вказану обставину підтверджено показами свідків, а саме [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] , проживав з матір`ю, за адресою [ADDRESS] . Враховуючи подані докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд дійшов висновку, що факт проживання [PERSON] , з [PERSON] , на день смерті останньої є доведеним.

Outcome: approved