Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

За підсудністю з Горохівського районного суду Волинської області до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санфорд Капітал" до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.07.2019 Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" та [PERSON] та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» уклали договір кредиту та страхування №Z06.00202.005517886, відповідно до умов якого, відповідач отримала грошові кошти на поточні потреби у сумі 73938 грн. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти позичальникові. 16.11.2023 між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. У пункті 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно зі законодавством мають на це право. Користуючись цим правом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до друкованого реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.00202.005517886 від 24.07.2019. Станом на 24.07.2023 заборгованість Боржника/Позичальника становить: заборгованість за основним боргом у сумі 72440,25 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 54312,98 грн., що разом становить 126753 грн. 23 коп.. Враховуючи наведене, а також те, що станом на сьогодні відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 25.07.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд доходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.07.2019 Публічне акціонерне товариство "Ідея Банк" та [PERSON] уклали кредитний договір № №Z06.00202.005517886, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти на поточні потреби у сумі 73938 грн. Відповідно до п.1.4 та п. 1.6 кредитного договору банк надає позичальнику кредит у день підписання цього договору строком на 48 місяців з дня підписання договору, тобто до 24.07.2023. Згідно з п.1.3.. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 21,99% річних. Акціонерне товариство "Ідея Банк" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується ордером-розпорядження та випискою по особовому рахунку. 16.11.2023 між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23. У пункті 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно зі законодавством мають на це право. Користуючись цим правом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з п.2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до друкованого реєстру боржників до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z06.00202.005517886 від 24.07.2019. Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 24.07.2023 становить: заборгованість за основним боргом у сумі 77440 грн 25 коп; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 54312 грн 98 коп, що разом становить 126753,23 грн.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу Відповідно до положень ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України\~передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 14 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України\~визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, укладений між АО «Альянс ДЛС» та ТзОВ «Санфорд Капітал» та акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10.06.2024 року згідно з яким загальна вартість наданих послуг в межах даного судового провадження становить 7200 грн. та така складається із: правового аналізу вартістю 1200 грн. та підготовки позовної заяви вартістю 6000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн. є неспівмірною із ціною позову, складністю справи та виконаними роботами. З матеріалів справи вбачається, що АО «Альянс ДЛС» надає правову допомогу ТзОВ «Санфорд Капітал» з 01.04.2024 року, одночасно із підготовкою та поданням позову до [PERSON] адвокатським об`єднанням підготовлено ще 51 позовну заяву. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved