Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Городніщева\~Єлизавета Олегівна,\~яка діє\~в інтересах\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна»\~(03150,\~м.\~Київ,\~вул.\~Загородня,\~15,\~оф.\~118/2,\~ЄДРПОУ 44559822)\~через систему\~«Електронний суд»\~звернулася до\~Придніпровського районного\~суду м.\~Черкаси із\~позовом до\~ [PERSON] ( [INFO] , [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6212441 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року. Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн. 00 коп. (п. 1.3. Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (20.12.2023) вказується. Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконано та надало йому кредит в сумі 20000 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Зазначають, що укладаючи Кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах: 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. 24 січня 2023 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Зазначають, що 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25-09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладанні Кредитного договору відповідного повідомлення. Зазначають, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед ними не сплачена і складає 20000 грн. тіло кредиту та 35820 грн. нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 23880 грн., а всього 79700 грн. 00 коп. Просять стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 79700 грн. 00 коп., сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача у судове засідання не з`явився, зазначивши в резолютивній частині позовної заяви про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання втретє не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення за останньою відомою адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада». Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6212441 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року. Згідно умов Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн. 00 коп. (п. 1.3. Кредитного договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (20.12.2023) вказується. Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору. Встановлено, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед ними не сплачена і складає 20000 грн. тіло кредиту та 35820 грн. нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів 23880 грн., а всього 79700 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. (ч.1ст. 207 ЦК України) Відповідно до п.5 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частино 1 статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. (ч.1,2 ст.6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»). Згідно п.12 ч.1ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним. Отже, з матеріалів справи вбачається, що договір було укладено в електронній формі, шляхом створення (формування) електронних документів. Ч.1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. (ч.1 ст. 530 ЦК України) В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , проте відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по кредитному договору. Як вбачається з Листа АТ «Універсал Банк» № БТ/6482 від 23.10.2024 року, банківська картка [NUMBER] належить [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ). Щодо поповнення картки [NUMBER] зазначають, що 25.12.2022 року дійсно було зарахування коштів в сумі 20000 грн. від Р2Р_AV_CR. Враховуючи те, що платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему, у Банку відсутня інформація щодо відправника, відповідно, підтвердити чи спростувати факт того, що платіж було ініційовано зі сторони ТОВ «Авентус Україна», код ЄДРПОУ 41078230 банк не може. Встановлено, що 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтранс Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25-09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, в тому числі і за кредитним договором № 6212441про надання споживчого кредиту від 25.12..2022року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та слід стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 6212441 про надання споживчого кредиту від 25.12.2022 року в сумі 59700 грн. 00 коп. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідач суду не подавав. Також, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved