Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою [PERSON] , за участю заінтересованої особи: [PERSON] , про видачу обмежувального припису, за яким просить видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 (шість) місяців з забороною щодо: - перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [INFO] , а саме: 1) приміщення медичного центру: [ADDRESS] , каб. 8; 2) дитячого садочка за адресою: [ADDRESS] ; 3) магазину за адресою: [ADDRESS] ; - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та у бідь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори, записок з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог, заявниця посилається на те, що\~її чоловік [PERSON] , з яким вона проживала до січня 2023 року, здійснює відносно неї домашнє насильство, тому вона вимушена звернутись до суду. В судове засідання заявник\~ [PERSON] з`явилась. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 квітня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, та останній змінив прізвище на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 25 квітня 2020 року, запис №703. Від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13 жовтня 2021 року, запис № 792, де батьками зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] . Згідно довідки тимчасово за відсутністю посвідчень про те, що родина перебуває на обліку багатодітних сімей в Департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради від 17 листопада 2021 року за № 869, вбачається, що [PERSON] має дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] . За свідченням заявниці між [PERSON] та [PERSON] склалися складні відносини. Виявилося, що у них різні погляди на життя, вони втратили почуття поваги та любові і з цього приводу між ними виникають сварки з різних причин, що привело до нетерпимості в стосунках. Все це призвело до того, що спільне проживання між ними стало неможливим і вони з січня 2023 року припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства і не підтримують їх. Шлюб з [PERSON] є формальним, тому [PERSON] 31 жовтня 2024 року звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу. Заявниця, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , з 28 липня 2005 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 24 листопада 2021 року за №Ф1-316620-ф/л, витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5114-420186-2017 від 27 квітня 2017 року. Згідно відповіді № 879895 від 01 листопада 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , з 28 липня 2005 року. За відповіддю № 879846 від 01 листопада 2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 04 червня 2021 року; на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 14 грудня 2011 року за заявницею [PERSON] . Заінтересованою особою є її чоловік [PERSON] , який проживає та зареєстрований разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] , з 04 листопада 2022 року по теперішній час, про що свідчить довідка Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 04 листопада 2022 року за №Ф1-173252-ф/л. Протягом достатнього періоду часу [PERSON] систематично вчиняє по відношенню до [PERSON] домашнє психологічне насильство: словесно ображає, залякує і погрожує заподіяти фізичні ушкодження, штовхає, принижує її честь та гідність, чим викликає у неї побоювання за безпеку свого життя і здоров`я. В жовтні 2022 року [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство та за даним фактом співробітниками поліції відносно [PERSON] складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. \~Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №539179 від 24 жовтня 2022 року вбачається, що 24 жовтня 2022 року близько 13:00 годин за місцем мешкання [ADDRESS] , гр. [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №539179 від 24 жовтня 2022 року. Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №539180 від 24 жовтня 2022 року вбачається, що 24 жовтня 2022 року близько 14:00 годин за місцем мешкання [ADDRESS] , гр. [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно дружини [PERSON] , висловлювався нецензурною лайкою. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року по справі №521/16745/22, матеріали справ про адміністративні правопорушення №№ 521/16745/22, 521/16761/22 об`єднати в одне провадження, об`єднаній справі присвоїти єдиний унікальний номер № 521/16745/22 провадження 3/521/1030/23. Визнано винним [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 173-2 КУпАП\~та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень. Стягнуто з\~ [PERSON] , [INFO] , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок. В червні 2023 року [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство та за даним фактом співробітниками поліції відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП. Відповідно до протоколу серії ГП 301519 від 11 червня 2023 року, вбачається, що 11 червня 2023 року о 21:30 годин гр. [PERSON] за місцем свого проживання ( [ADDRESS] ), вчинив відносно своєї дружини гр. [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, ображав потерпілу нецензурною лайкою, чим завдав фізичного болю та психологічних страждань. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2023 року по справі № 521/18248/23, провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] ,\~ [INFO] , за ч.1 ст.173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення. В серпні 2023 року [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство та за даним фактом співробітниками поліції відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №567587 від 08 серпня 2023 року, вбачається, що 08 серпня 2023 року приблизно о 12:10 годині гр. [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство (психологічне та фізичне) відносно своєї дружини гр. [PERSON] , а саме: ображав, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2023 року у справа №521/20018/23, визнано винним [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч. 2 ст. 173-2 КУпАП\~та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з\~ [PERSON] , [INFO] , на користь держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 3 статті 26 Закону право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Частиною другою ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь- який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство, яке має невпинний і жорстокий характер, переходить усі допустимі моральні межі відносин чоловіка та дружини, спричинює заявниці та дітям максимальний життєвий дискомфорт, змушує її боятись кожної хвилини перебувати у присутності [PERSON] , думки та наміри якого неможливо передбачити. [PERSON] відкрито зневажає її, постійно ображає, залякує, погрожує їй нанести тілесні ушкодження. Відповідно до статті 3501 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої\~статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої\~статті 24\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 6 ст. 1\~Закону кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. За пунктом 7 частини 1\~статті 1 Закону - обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою\~статті 26\~Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У відповідності до п. 9 ч. 1\~ст. 1\~Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої\~статті 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Згідно з ст. 350-6 ч. 1, 2, 4 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 607/10122/19). Сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника (постанова Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 404/5203/19). Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису. Враховуючи зазначені норми законодавства, з огляду на надані до суду докази та встановлені обставини, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву\~ [PERSON] , за участю заінтересованої особи: [PERSON] , про видачу обмежувального припису. Видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Кишинів Республіки Молдови, громадянин Республіки Молдови, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), за яким: - заборонити [PERSON] перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на шість місяців; - заборонити [PERSON] наближатися на 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] строком на шість місяців, а саме: 1) до кабінету № 78 в будинку [ADDRESS] (приміщення медичного центру) під час перебування там [PERSON] ; 2) дитячого садочка за адресою: [ADDRESS] , під час перебування там [PERSON] ; 3) магазину за адресою: [ADDRESS] , під час перебування там [PERSON] ; - заборонити [PERSON] особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та у бідь-який спосіб спілкуватися з нею строком на шість місяців; - заборонити\~ [PERSON] вести листування, телефонні переговори, інші засоби зв`язку з [PERSON] строком на шість місяців.

Outcome: partial