Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 11.02.2024 року близько 17 год. 00 хв. в м. Чернівці на перехресті вул. Кармелюка з просп. Незалежності, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказує, що постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.04.2024 року по справі №725/2925/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП України. Позивач стверджує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , водія автомобіля марки засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в СК «Оранта». Зазначає, що згідно висновку експерта №39/24 від 22.05.2024 року, вартість відновлюваного ремонту його автомобіля станом на 18 лютого 2022 становить 68979 грн. 53 коп. Оскільки відновлювальний ремонт становить 68979 грн. 53 коп., відповідно до висновку експерта №39/24 від 22.05.2024 року, то просить стягнути з [PERSON] 27573 грн. 97 коп., що є різницею між фактичним розміром шкоди з урахування виплаченого страхової відшкодування. Додатково просить стягнути із відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 30000 грн. та судові витрати сумою 24711 грн. 20 коп. Ухвалою суду від 05.07.2024 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 25.09.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. До початку судового засідання позивач, подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 11.02.2024 року близько 17 год. 00 хв. в м. Чернівці на перехресті вул. Кармелюка з просп. Незалежності, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.04.2024 року по справі №725/2925/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП України. Першотравневим районним судом м. Чернівці по справі № 725/2925/24 встановлено, що [PERSON] на момент ДТП належав на праві власності транспортний засіб «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , водія автомобіля марки засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] була застрахована в СК «Оранта». [PERSON] звернувся до СК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно до висновку експерта Юзви С. Г. №39/24 від 22 травня 2024 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 11.02.2024 року, станом на дату виконання експертизи становить 68979 грн. 53 коп. 17.10.2024 року ухвалою Першотравневого районного суду затверджена мирова угода між ПАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] відповідно до якої, сторони погодили загальний розмір страхового відшкодування у сумі 43905,56 грн. Норми права, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Частиною першої статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Такі висновки вбачаються з постанови ВП ВС від 04 липня 2018 року у справі №14-176цс18, а також відображено в постанові ВС від 26 червня 2019 року у справі №712/7242/16-ц. Відповідно до статті 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50000 гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Такими доказами, зокрема, може бути висновок експерта. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ. Водночас, за змістом абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Суд вважає, що висновок експерта №39/24 від 22 травня 2024 року складений у відповідності до ст. 106 ЦПК України та був проведений з особистим оглядом транспортного засобу, що в розумінні ст. ст. 76-78 ЦПК України, є належним та допустимим доказом. Окрім цього слід зазначити, що відповідачем не подано суду іншого доказу який б спростовував висновки надані позивачем. Враховуючи загальний розмір заподіяння шкоди позивачу у сумі 68979 грн. 53 коп. та часткового відшкодування шкоди СК «Оранта» у сумі 43905,56 грн., позовні вимоги про стягнення відшкодування шкоди у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди у виді різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) є обґрунтованими. А тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 25573,97 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у тексті позовної заяви зазначив про те, що йому спричинено моральну шкоду, оскільки внаслідок ДТП, він був позбавлений можливості вільного користування своєю власністю, з часу дорожньо-транспортної пригоди перебував у постійному стані стресу та нервового напруження. Вказує, що його життєвий устрій суттєво погіршився, із чим пов`язує у подальшому значне погіршення здоров`я, відтак оцінює завдану моральну шкоду розмірі 30000 грн. Таким чином, виходячи з міркувань розумності, співрозмірності та справедливості, з урахуванням того, що моральна шкода відшкодовується не з метою збагачення, а носить лише компенсаційний характер завданим стражданням, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Позивач у зв`язку із захистом своїх прав поніс судові витрати які складають із наступного: судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., витрат на підготовку експертного висновку в розмірі 3500 грн. 00 коп. та оплату послуг за надання правової допомоги 20000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з проведенням експертизи. Позивачем у справі подані докази понесених витрат пов`язаних з проведенням експертизи у строк визначений ст. 141 ЦПК України(квитанції). Позовні вимоги [PERSON] задоволенні у розмірі 100%. Отже з [PERSON] , підлягає стягненню на користь [PERSON] судові витрати, а саме: судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., витрат на підготовку експертного висновку в розмірі 3500 грн. 00 коп. та оплату послуг за надання правової допомоги 20000 грн.

Outcome: partial