Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулися до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просять: - поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № L8262156 від 10.12.2018 року. - стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № L8262156 від 10.12.2018 року у загальному розмірі 13 562,56 грн., яка складається з: суми заборгованості - 9111,75 грн., суми інфляційних втрат 3 629,54 грн., суми 3% річних 821,27 грн. та судові витрати у тому числі на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позову вказує, що 10 грудня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «ДІНЕРО» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № L8262156 у електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ "ФК "Дінеро" перерахувало на рахунок відповідачки кредитні кошти. 01липня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір відступлення прав вимоги № 01072019, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Вказує, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати пені і штрафів, у зв`язку з чим за договором утворилась заборгованість у розмірі 9 531,75 грн., з яких: тіло кредиту - 6180 грн., пеня, штрафи та комісії - 3451,75 грн.. Крім того, на підставі ст.625 ЦК України у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 3 629,54 грн. та 3% річних в розмірі 821,27 грн.. У зв`язку з чим загальний розмір заборгованості становить 13 562,56 грн., який позивач просить стягнути із відповідача на свою користь. Позивач у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи наявна заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримуть у повному обсязі та просять задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслана судом повістка про виклик до суду відповідач отримала 28.09.2024 року про що свідчить відмітка працівника пошти у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №06 002 892834 10. Причина неявки суду невідома. Надіслала до суду відзив у якому вказала про розгляд справи без її участі, позов не визнає. Вважає вимоги недоведеними та безпідставними. Вказує, що позивачем не доведено надання їй кредитних коштів та укладення кредитного договору №AG 05296932 від 10.12.2018 року. Надані додаткові угоди до спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії №AG 05296932 із зазначенням різних умов не містить ідентифікуючих даних про їх підпис за допомогою одноразового електронного ідентифікатора. Факт отримання нею коштів не підтверджений наданими доказами. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 березня 2018 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №AG 0526932 (номер договору в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця - L8262156) у електронній формі, який складається із Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії та загальних умов Договору кредитної лінії, а також будь-яких змін та доповнень до них. Строк кредиту 14 днів. Як зазначено у довідці про ідентифікацію та зі змісту Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №AG 0526932 від 10.12.2018 (а.с. 13 зворот) та додаткових угод № АМ8671733 від 13.12.2018 року, сума кредитних коштів у загальному розмірі 6250 грн. надана відповідачці трьома платежами згідно заявок [PERSON] на їх отримання від 10.12.2018 року в сумі 2 900 грн., від 11.12.2018 року у сумі 2900 грн. та 13.12.2018 року у сумі 450 грн. У вказаній довідці зазначено otp-паролі, які в якості одноразових ідентифікаторів надсилалися на фінансовий номер позичальника на прийняття та підтвердження умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №AG 0526932 та виписки з рахунку позичальника [PERSON] , складеної представником ТОВ "Дінеро" заборгованість [PERSON] станом на станом на 15.07.2019 року за період з 10.12.2018 року до 15.07.2019 року становить 9 531,75 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 6 180 грн., проценти для початково зазначеної тривалості - 0 грн., нараховані штраф/пеня - 3 093,75 грн., комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку із простроченою заборгованістю - 258 грн. 01 липня 2019 між ТОВ «Фінансова компанія "ДІНЕРО"та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 01072019 відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача за договором №L8262156 кредитної лінії, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги від 01.07.2019 року, за яким розмір заборгованості [PERSON] становить 9531,75 грн., з яких заборгованість по тілу 6180 грн., заборгованість за відсотками відсутня. Згідно розрахунку штрафів наданої позивачем за період з 20.05.2021 до 20.05.2024 сума боргу становить 9 175 грн., інфляційні втрати - 3 629,54 грн, сума 3% річних - 821,27 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 1 статті 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідач у відзиві, заперечила щодо отримання нею позики у вказаному в позові розмірі. Зі змісту наданих позивачем спеціальних умов договору позики №AG 0526932 від 10.03.2019 року, долучених додаткових угод, паспортів споживчого кредиту зокрема вбачається, що спосіб надання кредиту здійснюється безготівковим шляхом протягом трьох робочих днів у разі схвалення кредитодавцем заяви позичальника та підписання договору кредитної лінії. Так в п. 3.1 наданого типового договору кредитної лінії вказано, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у межах ліміту кредитної лінії на основі заяви (заяв) позичальника та за умови їх схвалення, і позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму наданого кредиту та сплатити всі відповідні договірні компенсації до останнього дня терміну оплати. Також в п. 3.10 наданого типового договору кредитної лінії вказано, що кредитодавець надає кожен кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника.Сума вважається наданою в день здійснення банківського переказу кредитодавцем. В той же час будь-яких доказів про переказ коштів на рахунок відповідача у сумі 6250 грн. чи іншому розмірі не надано. Не містять матеріали справи відомостей про номер банківської картки(рахунку) на який слід було перераховувати кошти. Реквізити банківської картки відповідача у долучених примірниках додаткових угод від 10.12.2018 року, 13.12.2018 року не зазначені. У довідці про ідентифікацію ТОВ «ДІНЕРО» вказано про отримання відповідачем [PERSON] трьох платежів: 10.12.2023 року у сумі 2900 грн., 11.12.2023 року у сумі 2900 грн. та 13.12.2023 року 450 грн. Втім жодних реквізитів та підтверджень відправлення таких коштів не надано. Тобто всупереч п. 3.10 наданого типового договору позивачем не доведено здійснення кредитодавцем ТОВ «ДІНЕРО» банківського переказу на рахунок позичальника. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Таким чином позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» не було надано будь-яких доказів, які б засвідчили, що кредитором перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договором від 10.12.2018 року,а відповідач ці кошти отримала, тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повному обсязі. Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову у зв`язку з їх недоведеністю, підстави для застосування строків позовної давності через подану відповідачем заяву відсутні. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі ст.ст. 526, 1049,1054 ЦК України та

Outcome: dismissed