Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обгрунтована тим, що позивач з 25 травня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що останні роки їхнє сімейне життя погіршилося, кожен з них живе своїм особистим життям, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Відповідачка [PERSON] не подала відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. В доповнення до обставин викладених у позові зазначив, що дружина вчинила подружню зраду, вони спільно не проживають приблизно півтора року, де фактично проживає йому не відомо, вихованням малолітнього сина не займається, тому з цих підстав просив не надавати строку для примирення та шлюб розірвати . Відповідачка [PERSON] у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася повтороно, відзиву на позовну заяву не подала, суд провів заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом . 25 травня 2013 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у виконавчому комітеті Чагрівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 2. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . Підтвердженням даного факту є свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 06 серпня 2024 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 жовтня 2011 року Чагрівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області, сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. В статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. В частині першій статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними, як подружжям припинені, оскільки дружина вчинила подружню зраду, вони протягом півтора року разом не проживають та не ведуть спільного побуту, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, тому з врахуванням вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved