Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач ТОВ ФК «ЕЙС», інтереси якого представляє [PERSON] , звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 21 716 грн. 25 коп. та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: зі сплати судового збору у розмірі 2422, 40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що 10 травня 2023 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Качай гроші», правонаступником якого є ТОВ ФК «ЕЙС», укладено договір кредитної лінії №00-7911142 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Первісний кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача виконав, але відповідач свої зобов`язання по договору належним чином не виконує. У зв`язку з порушенням умов договору у\~ [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 21 716 грн. 25 коп., яка складається з 5\~827,50 грн. заборгованість по кредиту; 15\~888,75 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 30.10.2023 ТОВ «Качай гроші» та позивач уклали Договір факторингу № 30102023, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №00-7911142. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Список з переліком особистих даних боржників, розміри грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, та інші дані зазначені в реєстрі боржників. Відповідно до Договору факторингу №30102023 від 30.10.2023 датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі згідно з Додатком №3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 30102023 від 30.10.2023 від ТОВ «Качай гроші» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 21 716,25 грн. ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Враховуючи наведене, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 21 716 грн. 25 коп. заборгованості за кредитним договором, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2422,00 грн. Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 16 жовтня 2024 за клопотанням представника позивача було витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази, що підтверджують зарахування коштів на картковий рахунок, що належить [PERSON] . В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві, 14.10.2024 та 01.11.2024 подала заяви про розгляд справи за її відсутності. Своєї позиції щодо позовних вимог відповідач не зазначила. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.3\~ст.211 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами. Повно і всебічно вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності,\~з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,\~суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. На підставі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до копії договору кредитної лінії №00-7911142 від 10 травня 2023 року що між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем [PERSON] на умовах фінансового кредиту в сфері електронної комерції укладено кредитний договір. Сума кредитного ліміту складає 5\~827,50 гривень. Строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язана повернути кредит кредитодавцю до 07 вересня 2023 року, або достроково. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором 8494F (а.с.11-13). Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Первісного Кредитора - https://kachay.com.ua/ та ознайомилася з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику (а.с.15-28). З копії паспорту споживчого кредиту вбачається, що відповідачу було відомо про умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про реальну річну процентну ставку та орієнтовану загальну вартість кредиту для споживання, порядок повернення кредиту. Вказаний споживчий паспорт підписано одноразовим ідентифікатором споживача [PERSON] (а.с.29.-30) Відповідно до довідки про ідентифікацію, інформаційної довідки вих. №3483 від 10.11.2023 та додатку з переліку успішних транзакцій перераховані кошти через компанію ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» відповідачем [PERSON] були отримані кредитні грошові кошти. (а.с.31-35). З інформації АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-241016/90625 від 20.10.2024 вбачається, що на ім`я [PERSON] була емітована карта № [NUMBER] , з виписки за договором за період з 10.05.2023 по 15.05.2023 вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами (а.с.93, 93 зворот). Згідно детального розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 30.10.2023 має заборгованість перед ТОВ «Качай Гроші» 21 716 грн. 25 коп. (а.с.50). З огляду на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовання вказаного розрахунку, суд, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» та ТОВ «Качай гроші» укладено договір факторингу №30102023 від 30 жовтня 2023 року, у відповідності до умов якого ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія«ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.41-43). З копії акту прийому-передачі від 30 жовтня 2023 року реєстру боржників за договором факторингу №30102023 від 30 жовтня 2023 року вбачається, що фактор ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» з однієї сторони та ТОВ «Качай гроші» уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2. договору факторингу №30102023 від 30 жовтня 2023 року, укладеного між клієнтом та фактором, про наступне: клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2815, від клієнта до фактору переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості. Загальна сума заборгованості яка перейшла до фактору становить 31\~971 870 гривень 61 копійок (а.с.49). З копії витягу реєстру боржників за кредитним договором, укладеним між позичальником та ТОВ «Качай Гроші» до договору факторингу №30102023 від 30 жовтня 2023 року слідує, що серед переліку прізвищ боржників під номером 152 значиться прізвище відповідача [PERSON] (а.с.48, 48 зворот). За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України\~, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі;\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;\~електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги закону та уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, користуючись Законом України «Про електронну комерцію». У свою чергу відповідач, використовуючи своє право згідно укладеного договору, підписала його електронним підписом та отримала кредитні кошти, які використовувала на свій розсуд. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 512 ЦК України\~слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:\~1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);\~2) правонаступництва;\~3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);\~4) виконання обов`язку боржника третьою особою.\~Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. З ст.514 ЦК України слід, що\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1082 ЦК України слід, що\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.\~Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.\~Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як слід з правової позиції Верховного Суду у постанові від 03 листопада 2021 року (справа №301/2368/14-ц) де було зазначено, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний суд у постанові від 29 вересня 2021 року в справі №2-879/11(провадження №61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимоги до боржника після здійснення оплати за вказаним договором. Отже, як було встановлено судом відповідач [PERSON] уклала кредитний договір з ТОВ «Качай гроші». Відповідач [PERSON] не виконала зобов`язань, визначених договором, порушила умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування. За час виконання договору первісний кредитор уклав договір факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», яка є стороною позивача. Стороною позивача було доведено, що необхідні права для пред`явлення вимоги до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором були набуті у законному порядку. Всі умови набуття права кредитування як первісного кредитора були виконані. Набувши право вимоги сторона позивача правомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та з таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції\~України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. З матеріалів справи вбачається, що 17 червня 2024 року між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» був укладений Договір про надання правничої допомоги №17/06/24-01 (а.с.51-52). Згідно додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-01 від 17 червня 2024 року клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, де під номером 152 міститься прізвище відповідача [PERSON] (а.с.53-59). 05 серпня 2024 року між сторонами був підписаний Акт прийому-передачі наданих послуг (до Договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17 червня 2024) щодо надання позивачу юридичних послуг на суму: 6000, 00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. В ч. 3\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~зазначено, що при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З точки зору ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Звертаючись до суду, представник позивача зазначає суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 гр. Відповідно до ч. ч. 5, 6\~ст. 137 ЦПК України\~за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Враховуючи викладене вище, предмет спору, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд вважає понесені позивачем витрати на правову допомогу співмірними наданим послугам, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату правничої допомоги адвоката у сумі 6000, 00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2422, 40 грн. сплаченого судового збору, згідно платіжної інструкції № 3887 від 27 серпня 2024 року . На підставі викладеного,

Outcome: approved