Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.01.2021 у розмірі 39958,65 грн. з яких: 32105,63 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7853,02 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 05.01.2021, ознайомившись з умовами кредитування та підписавши Паспорт кредиту. 09.01.2021 відповідач підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послу. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі підпис Клієнта із позначкою дати та часу. Використання ОТР пароля в якості простого електронного підпису погоджено із Відповідачем у Анкеті-заяві від 26.10.2020 р., яка підписана Відповідачем власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] строк дії - 12/24 тип - Універсальна. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Отримавши кредитні кошти, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 25.08.2024 становить 39958,65 грн. з яких: 32105,63 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7853,02 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Ухвалою суду від 03.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено у такій строк та черговість подання заяв по суті справи. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2020 [PERSON] підписав заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а. с. 46). 09.01.2021 [PERSON] також було підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якої процентна ставка, відсотків річних становить 42,0 % - для карт Універсальна, 40,8 % - для карт Універсальна Gold. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами в межах пільгового періоду 0 % - для карт Універсальна, 1,2 % - для карт Універсальна Gold; за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашенню кредита мінімальними щомісячними платежами 51,09 % - для карт Універсальна, 51,76 % - для карт Універсальна Gold (а. с. 31-45). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок та надано відповідачу у користування кредитну картку Універсальна та 09.01.2021 кредитну картку Універсальна (а. с. 25). З Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] вбачається, що 09.01.2021 збільшено кредитний ліміт до 1000,00 грн., який неодноразово збільшувався та 01.02.2024 зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. (а. с. 24). Як вбачається з виписки по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , відповідач активно користувалася кредитними коштами (а. с. 21-23). Згідно до п. 2.1.1.2.12., в редакції Умов та Правил, що діяли на момент підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: - 60,0 % - для картки "Універсальна"; - 60,0 % - для картки "Універсальна Gold". Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 25.08.2024 складає 39958,65 грн., з яких: 32105,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 7853,02 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 16-20). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови (пункти), які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша ст. 634 ЦК України). Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписані відповідачем [PERSON] 26.10.2020 та 09.01.2021, свідчать про те, що між сторонами укладений договір приєднання (кредитний договір) в електронній формі. Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується випискою про рух коштів за період 09.01.2021 - 27.08.2024. Відповідачем факт укладення договору не оспорюється, факт користування кредитними коштами не заперечується, тому суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором, підлягають виконанню. Позивач надав суду заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписані відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку з банківського рахунку відповідача. Отже, позивач підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості. Таким чином, позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № б/н від 09.01.2021 станом на 25.08.2024 у розмірі 32105,63 грн. (тіло кредиту) суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимог підлягають задоволенню. Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови встановлює сам суб`єкт господарювання. Банк завжди несе ризик зрозумілості положень договору для споживачів, котрі звертаються за його продуктом, адже другий контрагент-споживач послуг банку-лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Сама природа договору приєднання говорить про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднанняможе бутизмінений аборозірваний навимогу сторони, яка приєдналася, якщо вонапозбавляється прав`які звичайномала, а також`якщо договірвиключає чиобмежує відповідальністьдругої сторониза порушеннязобов`язанняабо міститьінші умови, явно обтяжливідля сторони, яка приєдналася.Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зісвоїх інтересів, не прийнялаб цихумов занаявності унеї можливостібрати участьу визначенніумов договору. Тобто не можна стверджувати про безправність особи, котра приєдналася до договору. У кожній конкретній ситуації такий споживач наділений правом змінити або розірвати такий договір, якщо він позбавляється прав, які звичайно мав, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. З матеріалів справи не вбачається того, що умови договору були якимось чином для нього обтяжливі і він звертався до позивача з вимогою про його зміну чи розірвання. Навпаки, в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки з 43,2 % до 40,8 %. Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодився з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодився з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання ним заяви про приєднання. Відтак, позовна вимога про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7853,02 грн. є обґрунтованою, а підстави її заявлення знаходять своє підтвердження наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12.05.91 № 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.96 N 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Суд встановив, що Анкетою-заявою клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.01.2021 відповідач [PERSON] погодився, що її підписанням, виходячи з положень ст. 643 ЦК України, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, надав згоду на обробку своїх персональних даних, підтвердив достовірність та повноту наданих ним відомостей. Крім того, зазначеною анкетою-заявою відповідач погодився, що зокрема підпис на планшеті визнаватиметься простим електронним підписом. Сторони погодили, що угоди у вигляді електронних документів з використанням простих електронних підписів дійсні та обов`язкові для сторін та є такими, що не потребують додаткового підтвердження. Враховуючи наведене, суд вважає, що під час укладення договору з відповідачем, АТ КБ "ПриватБанк" дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, забезпечив права споживача, передбачені статтею 4 Закону, зокрема право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної". Крім того, відповідно до пункту другого частини третьої ст. 4 Закону споживач зобов`язаний в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції. Відтак оскільки відповідач [PERSON] не звертався до позивача за роз`ясненнями умов та правил кредитування, і протилежне не спростовується матеріалами справи, суд робить висновок про їх зрозумілість відповідачеві, що посвідчено його підписом на вищезгаданій Анкеті-заяві. Вимоги позивача про стягнення відсотків розрахованих ним за передбаченою в заяві про приєднання процентною ставкою є обґрунтованими, оскільки заява підписана позичальником і процентна ставка зазначена як інші істотні умови кредитування. Отже вимоги банку про стягнення відсотків у сумі 7853,02 грн. є законними та підставними. Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконав умови договору, чим порушив права та законні інтереси позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved