Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернуласі до суду з даним позовом у якому просить суд ухвалити рішення, яким: 1.Визначити частки\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., в розмірі 1/10 частки для кожного; 2.Визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частку двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті моєї доньки - [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , померлої [INFO] .. 08.02.1991 року дочка позивача [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] від якого народилася дитина [PERSON] [INFO] . 19.04.1999 року шлюб було розірвано. 25.12.1999 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Від вказаного шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Під час перебування дочки позивача з [PERSON] у шлюбі, вона придбала від свого імені (як Покупця) двокімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2004р., посвідченого Дацко Я.О. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 15121. 17.03.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 22.09.2012р. між тими самими особами - [PERSON] та [PERSON] знову було укладено шлюб. 01.02.2015р. дочка позивача [PERSON] померла. Спадкове майно, що залишилось після смерті дочки позивача [PERSON] складається із вказаної Квартири. Позивач, посилаючись на норми ст. ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 70 СК України вказує, що що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності а у разі його поділу, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки на момент придбання дочкою позивача квартири, [PERSON] перебував з нею у зареєстрованому шлюбі, тому останньому належить частка права власності на квартиру, разом з тим, він спадщину прийняв, але з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя не звернувся. \~ \~ \~ \~З 03 вересня 2009 року позивач зареєстрована та проживає за адресою знаходження спадкового майна. \~ \~ \~ \~З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулася із відповідною заявою до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори за наслідками розгляду якої, нотаріусом видано постанову від 11.03.2024 року про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю визначення обсягу спадкового майна та відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчував би право власності на квартиру. Зі змісту постанови нотаріуса вбачається, що іншими спадкоємцями після смерті доньки позивача, крім її чоловіка - [PERSON] , є її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України. Зазначена обставина фактично унеможливлює здійснення позивачем свого права власності. Неможливість визначення обсягу спадкового майна та відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, фактично перешкоджає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі після смерті доньки позивача на загальних підставах. З огляду на неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину після померлої дочки на частку у спадковому майні, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 08.04.2024 позовна заява була залишена без руху, вимоги якої позивачем виконано та ухвалою від 22.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання; витребувано у Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвала від 22.04.2024 в частині витребування доказів виконана. Ухвалою суду від 25.07.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні. Позивач та її представник адвокат Бондаренко О. В. до судового засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за їх зареєстрованим місцем проживання, про поважність причини неявки суду не повідомили, відзиву не подали. Сьома Криворізька державна нотаріальна контора скерувала до суду повідомлення, у якому вказує, що у цивільних справах нотаріуси не є зацікавленими особами, жодних заперечень щодо розгляду справи без участі представника нотаріальної контори не має. Представник Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирешенні спору покладається на розсуд суду. У відповідності до положень\~ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, та підтверджено письмовими матеріалами справи, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , померлої [INFO] . Як вбачається з витягу КП «Криворізьке БТІ» № 5790711 від 10.121.2004 та інформаційної довідки № 3721228503 від 30.03.2024 [PERSON] належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу ВВО № 589143 від 11.11.2004, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дацко Я. О., зареєстрованого в реєстрі за № 15121. 11.03.2024 позивач [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її дочки [PERSON] , яка померла [INFO] , на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.03.2024 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавиці частку квартири після смерті її дочки [PERSON] через неможливість визначення обсягу та складу предмета спадкування на день смерті та запропоновано звернутися до суду для визначення цього питання по суті. Судом встановлено, та підтверджується копією спадкової справи № 288/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що іншими спадкоємцями після смерті спадкодавця, крім позивача, є: чоловік померлої [PERSON] та діти померлої: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України. Вказане спадкове майно було набуте подружжям в період шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 598 від 25.12.1999. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України). Відповідно до глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Чоловік спадкодавиці [PERSON] спадщину прийняв, але з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в їх спільному майні до нотаріуса не звернувся. Приписами ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме: вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Оскільки частки квартири кожному з співвласників спільної сумісної власності не визначенні за життя спадкодавця, а частки таких є рівними, а тому внаслідок чого позивач не може оформити право власності на частку вищевказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті її дочки. Таким чином, за життя спадкодавця, [PERSON] частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру не визначалися. Натомість позивачу нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на її частку у спадковому майні, оскільки у документах, що підтверджують право власності на нерухоме майно(квартиру) не визначено частку кожного з учасників спільної сумісної власності, роз`яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до положень ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 2ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261 - 1265 цього Кодексу. Крім того, згідно із положеннямист. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихст.1259 ЦК України. Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За обставинами даної справи позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З урахуванням того факту, що спадкове майно було набуте померлою у період шлюбу та відповідно до ст. ст. 60, 63 СК України, глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, обсяг спадкового майна у цій справі становить частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що спадкове майно по даній справі становить частина квартири, частка кожного із спадкоємців у цьому спадковому майні, якими є позивач та відповідачі, становить по 1/10 за кожним, що резюмується положеннями ч. 1 ст. 1267 ЦК України. Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить визначити за нею та кожним з відповідачів частки у спадковому майні та визнати за позивачем право власності на 1/10 частину спірної квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 1267 спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як передбачено ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За обставинами даної справи та з огляду на право відповідачів змінити розмір частки у спадщині когось із них, уклавши відповідну посвідчену нотаріусом угоду, позивач позбавлений права визначати за відповідачами їх частки у спадковому майні. За наведених обставин, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині визначення за відповідачами їх частки у спадковому майні. Разом з тим, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову в іншій частині позовних вимог у спосіб обраний позивачкою шляхом визначення її частки у спадковому майні на рівні 1/10 частини квартири та визнання за нею права власності вказану частку. З огляду на часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України та з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. у рівних частках, тобто по 302,80 грн. з кожного.

Outcome: partial