Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] в [ADDRESS] проживав, він, його мати [PERSON] та брат [PERSON] . Матері на праві власності належали земельні ділянки загальною площею - 1,37 га (ділянка № 1- 0,2500 га, кадастровий № 2625681300:12:007:0152, ділянка № 2 - 1,1200 га, кадастровий № 2625681300:01:013:0046) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділена на підставі рішення XII сесії третього демократичного скликання від 27.02.2001 року у відповідності із Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045197, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 144 від 12 березня 2001 року на ім?я матері [PERSON] (на дівоче прізвище). [INFO] мати [PERSON] померла. Брат [PERSON] помер [INFO] , батько [PERSON] , 1922 року народження, який з ними не проживав з 1967 року, помер ще у 1980-х роках. Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Він являється єдиним спадкоємцем майна матері, який прийняв спадщину. Останній звернувся\~доприватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] , щодо отримання\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~однак йому\~було відмовлено,\~у зв`язку\~з тим,\~щонаявні\~розбіжності в\~документах,\~а саме\~у Державному\~акті на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~І-ІФ\~№ 045197,\~вказане прізвище\~власника « [PERSON] »,\~а в\~свідоцтві про\~смерть спадкодавця\~« [PERSON] ». Даний факт позбавляє його можливості оформити спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . У зв`язку з вищевказаним, просив суд встановити факт приналежності матері [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045197 від 12.03.2001 року із зазначенням її прізвища « [PERSON] », як такого що дійсно належав матері « [PERSON] » та визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею - 1,37 га (ділянка № [NUMBER] - 0,2500 га, кадастровий № 2625681300:12:007:0152, ділянка № 2 -1,1200 га, кадастровий № 2625681300:01:013:0046) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділена на підставі рішення XII сесії третього демократичного скликання від 27.02.2001 року у відповідності із Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045197, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 144 від 12 березня 2001 року на ім?я матері [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Позивач, [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в судове засідання не з`явився.\~22.10.2024\~року від\~нього надійшла\~заява,\~в якій\~вказав,\~що,\~не заперечує\~проти позовних\~вимог та\~просив розглядати\~справу у\~його відсутності (а.с. 27). 09.10.2024 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Дослідивши матеріали\~справи та\~зібрані у\~ній докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено,\~що відповідно до виписки із погосподарської книги № 1 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, виданої Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 08.02.2024 року № 63, вбачається, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовано до 05.08.1992 року, господарський двір числиться як колгоспний і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] - голова двору; [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] син. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,05 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передана в користування (рішення XIX сесії від 25.12.1993 року) (а.с. 9). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045197, виданого [PERSON] , на підставі рішення Гарасимівської сільської ради народних депутатів XII сесії третього демократичного скликання від 27.02.2001 року, що їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,37 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Гарасимівської сільської ради, для товарного виробництва , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 144 (а.с. 4). Ділянка №\~1\~знаходиться в\~урочищі «Біла»,\~за межами\~н.п.с.\~Гарасимів,\~Івано-Франківський\~район,\~Івано-Франківська\~область,\~площею 0,2500\~га,\~кадастровий номер\~2625681300:12:007:0152,\~що вбачається\~з копії\~витягу з\~Державного земельного\~кадастру про\~земельну ділянку\~№ НВ-7400157292024\~від 14.02.2024\~року (а.с. 46-51). Ділянка №\~2 знаходиться в\~урочищі «Рудка»,\~за межами\~н.п.с.\~Гарасимів,\~Івано-Франківський\~район,\~Івано-Франківська\~область,\~площею 1,1200\~га,\~кадастровий номер\~2625681300:01:013:0046,\~що вбачається\~з копії\~витягу з\~Державного земельного\~кадастру про\~земельну ділянку\~№ НВ-6100174712024\~від 14.02.2024\~року (а.с.\~52-57). Мати позивача,\~ [PERSON] \~народилася [INFO] ,\~її батьками\~є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). 02.03.1960 року остання уклала шлюб з [PERSON] і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 14). Позивач, [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 58). Брат позивача, [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 11). Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 10). Довідкою виданою Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 20.08.2022 року № 23 встановлено, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що була постійною жителькою села Гарасимів і на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: [PERSON] син. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався в Гарасимівській сільській раді (а.с. 7). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі п., 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; та ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно постанови Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Довідкою виданою Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 07.10.2024 року № 293 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є одна і та сама людина, іншої під таким прізвищем в с. Гарасимів не проживала і не проживає на даний час (а.с. 8). Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим фактом приналежності приналежності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045197 від 12.03.2001 року із зазначенням її прізвища « [PERSON] », як такого що дійсно належав « [PERSON] ». В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] , для оформлення права власності на спадкове майно після смерті матері [PERSON] , однак йому було відмовлено, у зв`язку з тим, що наявні розбіжності в документах, а саме у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 045197, вказане прізвище власника « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця « [PERSON] », що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 414/02-31 від 28.05.2024 року (а.с. 13). Відповідно до копії спадкової справи № 17/2022 заведеної 26.01.2022 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] ,\~який прийняв\~спадщину.\~Інших спадкоємців\~в порядку\~спадкування за\~законом чи\~за заповітом\~немає (а.с. 29-44). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює судове рішення про задоволення позову. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст. 316-319, 392, 1216 - 1222, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved