Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що її чоловік, [PERSON] подав позов до УПСЗН Овруцької РДА, правонаступником якого є відповідач, Про зобов`язання вчинити дії і відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/6056/19 було зобов`язано УПСЗН Овруцької РДА нарахувати та виплатити щомісячну грошову допомогу, встановлену ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Її чоловік помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16 березня 2023 року. Вона є спадкоємцем після смерті чоловіка, що слідує з довідки Овруцької державної нотаріальної контори від 30.01.2024 року №161/02-14. Згідно довідки УСП Коростенської РДА від 03.04.2024 року, [PERSON] було нараховано 48612 грн. 28 коп. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права т обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідач, на її звернення повідомив, що ним не здійснювалася виплата коштів згідно рішень суду, оскільки Законами України "Про Державний бюджет України" та кошторисами видатків кошти на виплату допомог та компенсацій згідно рішень суду для управління праці не передбачалися. Спірні правовідносини виникли з приводу захисту права власності на спадкове майно, яке складається з грошових коштів, неотриманих спадкодавцем за життя, виплатити які відповідач відмовляється. Обмеження її, як власника, у здійсненні права власності означає порушення права на мирне володіння майном у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Отже, враховуючи, що вона успадкувала належну спадкодавцю суму грошової допомоги у відповідності до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі в якому спадкодавець мав право на її виплату на момент своєї смерті, а тому її право як спадкоємця підлягає судовому захисту. Аналогічний висновок Великої Палати Верховного суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №750/7865/18 у аналогічних спірних правовідносинах. Просить стягнути з Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на її користь, в порядку спадкування, неодержані за життя її чоловіком [PERSON] , грошову допомогу в зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва у відповідності до ст.ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у сумі 48612 грн. 28 коп. Одночасно просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивач в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1321 «Про затвердження Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються», постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2020 №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №711-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Житомирської області», розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 30.12.2020 року №156 «Про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права шляхом приєднання до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області», відбулася реорганізація районних державних адміністрацій шляхом приєднання до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області та її структурних підрозділів та в свою чергу управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області. Стаття 19 Бюджетного кодексу України передбачає: «учасниками бюджетного процесу є органи, установи та посадові особи, наділені бюджетними повноваженнями (правами та обов`язками з управління бюджетними коштами)». Частина 4 статті 48 Бюджетного кодексу України визначає: «зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються». Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області отримує фінансування та здійснює платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, передбачених затвердженими кошторисами. Зобов`язання, взяті без відповідних бюджетних асигнувань, не вважаються бюджетними і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Законодавство не встановлює строки виплати компенсації у зв`язку із порушенням термінів перерахування коштів за рішенням суду, оскільки перерахування відповідних коштів згідно з пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та пунктом 3 Порядку виконання рішень може бути здійснено лише у порядку черговості надходження документів про стягнення коштів, і на виконанні у Казначействі знаходиться рішення суду. Виконання судових рішень здійснюється із затримкою не через протиправні дії або бездіяльність органів Казначейства, а виключно у зв`язку із наявністю сформованої черги виконавчих документів. Оскільки з 01.01.2013 року набув чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким передбачено виконання рішень суду про стягнення коштів, де боржником є державний орган, шляхом списання Державною казначейською службою України в межах бюджетних призначень коштів з рахунків такого державного органу, саме органом ДВС в порядку виконання повинно вирішуватись питання внесення даних про судове рішення до реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган та виплата компенсації за порушення встановленого законом строку перерахування коштів при виконанні судового рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою КПКВК 2501530 «Соціальний захист громадян, які потрапили у складні життєві обставини» для забезпечення виконання рішень суду, то виплата компенсації позивачу можлива лише після виконання рішень судів, які перебувають на виконанні в Казначействі за сформованою черговістю. Спірні відносини врегульовані спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845. Предметом позову у даній справі є отримання грошових коштів [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/6056/19 у сумі 48612,28 грн. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 1 «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» установлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а також особливості їх виконання. Статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» установлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником яких є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності в зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440. У справі, відсутні будь-які докази того, що [PERSON] зверталася до органів виконавчої служби із заявою щодо примусового виконання вищевказаних рішень суду. Таким чином, реалізація позивачем права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, які стягнуті рішенням суду, має здійснюватися в установленому законом порядку. Оскільки порушені права [PERSON] , як спадкоємця після смерті чоловіка щодо права на отримання коштів захищені судом, про що свідчить рішення яким вже зобов`язано управління здійснити нарахування та виплату коштів, тому звернення позивача до суду із позовом про стягнення вказаного боргу в розумінні положень ст. 61 Конституції України, є безпідставним. Одночасно у поданому відзиву начальник управління повідомив про розгляд справи у відсутності представника управління. У встановлений строк відповідь на відзив позивачем не подана. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач порушила спір про стягнення суми виплати, яка належала її спадкодавцеві, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. З повідомлення Управління соціальної політики (УСП Коростенської РДА) за №10/1334 від 03.04.2024 року слідує, що згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду за №240/6056/19 від 11 лютого 2020 року, [PERSON] нараховано щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, встановленої статтею 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі, що дорівнює 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, у сумі 48612 гривень 28 копійок. [PERSON] помер [INFO] у віці 70 років в селищі міського типу Першотравневе, Коростенського району, Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 16.03.2023 року. Позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 22.01.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області. З довідки №161/02-14 виданої 30.01.2024 року завідувачем Овруцької державного нотаріальної контори Фрусевич Іриною слідує, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач порушила спір про стягнення суми виплати, яка належала її спадкодавцеві, який регулюється положеннями ст.1227 ЦК України. Так, згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Оскільки [PERSON] за життя набув право на отримання грошової допомоги, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка була нарахована на виконання судового рішення, однак не була отримана ним за життя, тобто увійшла до складу спадкової маси, яку успадкувала позивач, тому позовні вимоги є обґрунтованими, що є підставою для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. На підтвердження понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви подано квитанцію до платіжної інструкції на суму 1211,20 гривень, що підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved