Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У червні 2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.08.2010 року у розмірі 59 437,76 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 48 018,47 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 11 419,29 грн. Крім того, просив покласти судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала 25.08.2010 року заяву № б/н, чим підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту позичальник отримала картку типу - картка «Універсальна», кредитний ліміт збільшений до 50 000,00 гривень. У процесі користування кредитним рахунком у зв`язку із змінами у законодавстві позичальником було підписано паспорт споживчого кредиту 12.03.2021 року. У процесі користування рахунком 04.10.2022 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої відповідачу було видано додаткову картку, а також погоджено усі інші суттєві умови користування кредитним рахунком. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 15.05.2024 року становить 59 437,76 грн., з яких 48 018,47 грн. - заборгованість за кредитом, 11 419,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 25.06.2024 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на її зареєстроване місце проживання згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА: м. Київ, Святошинський район, вул. Жуля Верна, буд. 13, квартира 305. Згідно наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Суд повторно направив ухвалу про відкриття провадження у справі на зареєстроване місце проживання відповідача. Поштовий конверт повторно повернувся до суду без вручення. На довідці про причини повернення / досилання стоять відмітки «повертається» та «за закінченням терміну зберігання». Частина 1 статті 131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд також звертає увагу, що листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22). Судом також враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене відповідачу належним чином. Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи. Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористалася, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк була повідомлена в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подала, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. З підстав наведених вище, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.08.2010 року [PERSON] звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву б/н та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, ознайомилася з умовами кредитування. На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 50 000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала згідно довідки про видані картки кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 06/14, тип картка - «Універсальна». Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведенні її активізації, користувалася карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1-3 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Активізація нею карки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору. Після спливу строку дії першої картки відповідачем для подальшого користування рахунком було додатково отримано кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 06/17, тип карти - «Універсальна GOLD», кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 02/21, тип карти - «Універсальна GOLD», кредитну карту № [NUMBER] , строк дії 10/24, тип карти - «Універсальна GOLD». У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії рф, у березні 2022 банк скасував відсоткову ставку - 0%, а в подальшому 01.04.2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. 04.10.2022 року відповідач підписала у системі самообслуговування Приват24 за допомогою ОТР пароля заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримала додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 08/26, тип картки - «Універсальна GOLD». В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 40,8 %, починаючи з 04.10.2022 року відсотки нараховувалися відповідно до підписаної відповідачем заяви на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3 у розмірі 40,8%. Як вбачається із матеріалів справи, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису у банківській системі України». Відповідач користувалася кредитним лімітом протягом тривалого часу, для продовження користування рахунком та кредитними коштами, після закінчення строку дії кредитної картки отримувалала нові, про що свідчать наявні у матеріалах справи докази, зокрема виписка по рахунку. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами є доведеним саме згідно з анкетою-заявою, яка додана позивачем до позовної заяви. Станом на 15.05.2024 року за розрахунками Банку загальна сума заборгованості відповідача з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості становить 59 437,76 грн., з яких 48 018,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 11 419,29 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. При цьому вбачається із розрахунків, наданих позивачем, що проценти за користування кредитними коштами нараховувалися банком за погодженою з позичальником ставкою з 04.10.2022 року. На підтвердження користування позичальником кредитними коштами та часткового виконання своїх зобов`язань щодо їх повернення стороною позивача надана суду виписка по картковому рахунку відповідача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. При цьому згідно п. 3 цього Положення клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу). Таким чином, наявна в матеріалах справи виписка по рахунку, за яким обліковуються кошти клієнта банку, в сукупності з іншими доказами, зокрема, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, підтверджує заборгованість відповідача за виданим кредитом. Розрахунок суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України) Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти та нараховані проценти за несвоєчасне повернення кредитних коштів в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для стягнення із відповідача суми заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 59 437,76 грн. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved