Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та просить звільнити з-під арешту автомобіль PEUGEOT 407 державний номерний знак [NUMBER] , який належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2020. В обґрунтування позову зазначив, що він намагався переоформити автомобіль на ім`я дружини та під час оформлення документів виявилося, що автомобіль арештований. Відповідно до роздруківки форми розшуку йому стало відомо, що 16.11.2020 Довгинцівським відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції державним виконавцем Осьмак-Терновскою С.В. винесена постанова про розшук майна боржника [PERSON] , [INFO] , у виконавчому провадженню №61065936. [PERSON] - це продавець автомобілю, у якого позивач придбав автомобіль. Відповідно до роздруківки із сайту виконавчих проваджень виконавче провадження №61065936 відкрито 27.01.2020. На час укладання договору купівлі-продажу автомобілю не існувало ніяких обмежень ні у керуванні автомобілем, ні у розпорядженні. Крім того, з моменту купівлі автомобілю, тобто з 27.10.2020, правочин з продажу автомобілю не оспорював ся. У зв`язку з тим, що він законний власник автомобілю, який оголошений в розшук, позивач подав письмове звернення до виконавчої служби з проханням про зняття арешту. Але відповіді не отримав, арешт досі не знятий. Тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 12.08.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль PEUGEOT 407, 2008 року випуску, VIN: [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , номерний\~знак [NUMBER] (а.с. 5 копія свідоцтва). Як вбачається з Інформації, отриманої з ТСЦ МВС №1248 від 19.06.2024, вказаний автомобіль був придбаний за договором купівлі-продажу у СГ №7221/10/012222 від 27.10.2020, вартість ТЗ 132\~247,00 грн. (а.с. 9). Також, відповідно до відповіді Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) від 16.07.2024 вих. №99868/4, позивачу у відповідь на його заяву від 13.06.2024 було повідомлено, що 16.11.2020 державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника, а саме спірного автомобілю, який згідно відповіді МВС України належить боржнику [PERSON] (а.с. 6 відповідь, а.с.10 копія заяви). Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За положеннями статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Судом достовірно встановлено, що виконавче провадження №61065936, у межах якого державним виконавцем було накладено арешт, відкрито відносно боржника [PERSON] , колишнього власника спірного автомобілю (а.с. 11, 12). Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового розгляду в їх сукупності та кожний окремо, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі. Оскільки судом встановлено, що позивач є власником спірного автомобілю, на який накладено арешт державним виконавцем. Договір купівлі-продажу, укладений між [PERSON] та [PERSON] був укладений відповідно до вимог чинного законодавства та зареєстрований у ТСЦ МВС №1248, вказаний договір наразі є дійним, ніким не оскаржений. Наявність даного арешту порушує право позивача, так як він позбавлений права в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм рухомим майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на рухоме майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна та заборони на його відчуження. Позивач не вимагає компенсації судових витрат.

Outcome: approved