Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У травні 2023 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО» (далі ПАТ «ПРОСТО») звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 87\~361 грн. 07 коп., витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6\~000 грн. 00 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 листопада 2022 року у місті Бровари Київської області по вулиці Чорних Запорожців, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та застрахованого автомобіля марки «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. На час дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля марки «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані у ПАТ «ПРОСТО» за договором страхування серії PREMIUM № 2200092 від 10 квітня 2022 року. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. У результаті цієї пригоди було пошкоджено автомобіль страхувальника. Відповідно до рахунку № DBL00006186 від 21 грудня 2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 256\~440 грн. 78 коп., а відповідно до акту виконаних робіт № DIN00005245 від 02 лютого 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 245\~761 грн. 07 коп. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 28 грудня 2022 року було складено страховий акт № 162159, відповідно до якого страхове відшкодування становить 256\~440 грн. 78 коп. Відповідно до платіжного доручення № 16212 від 28 грудня 2022 року АТ «ПРОСТО» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 256\~440 грн. 78 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» на підставі полісу № АР/6358986, у зв`язку з чим останнім здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 158\~400 грн. 00 коп. Різниця між сумою виплаченого страхового відшкодування та страховою виплатою, проведеною ТзДВ «Страхова компанія «Гардіан» становить 87\~361 грн. 07 коп. (245\~761 грн. 07 коп. -158\~400 грн. 00 коп.). З підстав стягнення суми сплаченого страхового відшкодування позивач звернувся до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року справу передано на розгляд Печерському районному суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року справу передано на розгляд до Броварського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач ПАТ «ПРОСТО» представника не направив. 05 серпня 2024 року до суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Синюка С.Л. про розгляд даної справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальному законодавством. Причини неявки суду невідомі. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не направив. З урахуванням викладеного, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з частиною четвертою статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 27 листопада 2022 року о 11 год. 40 хв. за адресою: м. Бровари, вул Чорних Запорожців, 66, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 361/153/23 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 10 квітня 2022 року між ПАТ «ПРОСТО» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 2200092 серії PREMIUM (ПРЕМІУМ КАСКО), початок дії договору 11 квітня 2022 року по 10 квітня 2023 року. 29 листопада 2022 року [PERSON] , звернувся до ПАТ «ПРОСТО» із заявою-повідомлення про подію, що має ознаки страхового відшкодування. 05 грудня 2022 року проведено акт огляду транспортного засобу (дефектна видимість) автомобіля «BMW X6» реєстраційний номер: [NUMBER] , та встановлено характер пошкоджень. 12 грудня 2022 року [PERSON] звернулася до ПАТ «ПРОСТО» із заявою про виплату страхового відшкодування, яке сталося 27 листопада 2022 року. Відповідно до рахунку № DBL00006186 від 21 грудня 2022 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 256\~440 грн. 78 коп. Згідно до акту виконаних робіт № DIN00005245 від 02 лютого 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «BMW X6», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 245\~761 грн. 07 коп. З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту огляду транспортного засобу від 05 грудня 2022 року, страхового акту № 162159 від 28 грудня 2022 року, платіжному дорученню № 16212 від 28 грудня 2022 року ПАТ «ПРОСТО» здійснило суми страхового відшкодування для оплати за ремонтні роботи у розмірі 256\~440 грн. 78 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» на підставі полісу № АР 006358986. Відповідно до претензії № 04-1231 від 24 квітня 2023 року, співробітниками ПАТ «ПРОСТО» скореговано суму 256\~440 грн. 78 коп. до 245\~761 грн. 07 коп., відповідно до акту виконаних робіт. Різниця між сумою виплаченого страхового відшкодування та страховою виплатою, проведеною ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 006358986 становить 87\~361 грн. 07 коп. (245\~761 грн. 07 коп. -158\~400 грн. 00 коп.). У матеріалах справи відсутній платіжний документ про перерахування ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь ПАТ «ПРОСТО» відшкодування у розмірі 158 400 грн. 00 коп., однак претензією позивача підтверджується сплату вказаної суми на свій рахунок. Відповідно до частини першої статті 1166\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з вимогами статті 1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191\~ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993\~ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за змістом статті 993\~ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактично понесеними витратами ПАТ «ПРОСТО», сплаченим страховим відшкодуванням ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» у розмірі 87\~361 грн. 07 коп. (245\~761 грн. 07 коп. -158\~400 грн. 00 коп.). Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп. Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь 6 000 грн. 00 коп. судових витрат, пов?язаних із оплатою професійної правової допомоги. Положеннями статті 59\~Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з частинами першою та другою статті 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом частини першої пункту 1 частини третьої статті 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої та четвертої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Оскільки позивач не надав жодного підтверджуючого платіжного документу, що йому надавалась правова допомога, суд вважає за потрібне відмовити в цій частині позовних вимог.

Outcome: approved