Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду зі заявленими вимогами, в яких просить суд встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 131037, виданий 31.12.2004 належить [PERSON] . Заявник зазначає, що 31.12.2004 виданий державний акт про право власності на земельну ділянку площею 1,6367 га, на підставі розпорядження голови Бродівської РДА від 12.10.2004 № 291. Заявник не може укласти договір оренди земельної ділянки, оскільки в паспорті громадянина України, свідоцтві про народження, картці платника податків, пенсійному посвідченні, державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як [PERSON] , а в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 131037 вказано як [PERSON] . Вказує, що іншої можливості виправити дану описку, окрім як звернутися до суду з метою встановлення цього факту необхідне для укладення договору оренди земельної ділянки. Ухвалою судді від 11.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Судове засідання у справі призначено на 07.10.2024. У зв`язку з неявкою заявника в судове засідання, ухвалою суду від 08.10.2024 судове засідання відкладено на 05.11.2024. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засіданні представник заінтересованої особи Бродівської міської ради Львівської області не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника Бродівської міської ради Львівської області на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити без участі заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечує. В судовому засіданні представник заявника адвокат Микитюк С.М. заяву [PERSON] підтримав, просив її задовольнити та встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 131037, виданий 31.12.2004 належить [PERSON] . Додатково вказав, що неправильне зазначення в імені заявника допустили при заповненні державного акта серії ЯБ № 131037, у іншому державному акті серії ЯХ № 898363, паспорті, пенсійному посвідченні власне ім`я заявника зазначено правильно як « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] від 18.06.1958 року 31.05.1958 року народився [PERSON] (а.с 8) . Як вбачається з паспорта громадянина України, ім`я заявника значиться як [PERSON] (а.с. 4-6). Також, відповідно до пенсійного посвідчення серія [NUMBER] ім`я заявника значиться як [PERSON] (а.с. 9). 03.06.2010 на ім`я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 898363 (а.с. 10). Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004, державний акт видано [PERSON] на підставі розпорядження голови Бродівської райдержадміністрації від 12.10.2004 № 291 (а.с. 11). Відповідно до довідки від 06.09.2024 за № 160, виданої Бродівською міською радою, [PERSON] 1958 р/н і [PERSON] одна і та сама особа (а.с. 12). Заявник звертався до Золочівської районної державної адміністрації, як правонаступника Бродівської райдержадміністрації, з приводу виправлення допущеної помилки. Відповідно до відповіді на адвокатський запит №56-vyh-1331/0/2-24 від 16.10.2024 заявнику повідомлено, що з 2013 року державні акти не видаються, а тому отримати новий акт заміть того в якому міститься помилка неможливо (а. с. 30). Відтак, наявність розбіжностей в державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004,в написанні власного ім`я заявника, впливає на обсяг його прав, а саме на можливість реалізувати свої права як власника земельної ділянки. У зв`язку з цим, у заявника виникла необхідність звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004. У частині першій\~статті 1\~Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Згідно з частиною першою\~статті 2\~ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини другої\~статті 19\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження. Відповідно до частини першої\~статті 293\~ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини першої\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. З листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЗК України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до чинної редакції\~ст.125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до\~ст.126 ЗК України\~право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У той же час, на момент дати видачі державного акту на право приватної власності на землю було передбачено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Разом з тим,\~Земельним Кодексом України № 2768-III від 25.10.2001, в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, визначалось, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ст.126 ЗК України). З 01 січня 2013 року набрав чинності\~Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України», а також\~Закон України «Про державний земельний кадастр», яким запроваджено ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно як єдиної держаної інформаційної системи, яка має містити відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Законом України «Про Державний земельний кадастр»\~відмінено видачу державних актів на землю. Неможливість внесення змін у правовстановлюючий документ обумовлена тим, що порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю регулювався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею та договорів оренди землі, затвердженої\~наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. № 43, та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої\~наказом Держкомзему від 22.06.2009 р. № 325, які втратили чинність. З наведеного вбачається, що вказані обставини позбавляють заявника можливості у позасудовому порядку внести відповідні виправлення в частині правильного написання його прізвища у державному акті на право приватної власності на землю. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004, залежить\~реалізація заявником прав власника земельної ділянки. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 294 ЦК України\~фізична особа має право на ім`я. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснено у документі, такий документ підлягає заміні. Як вбачається із відповіді Золочівської районної державної адміністрації №56-vyh-1331/0/2-24 від 16.10.2024, заявнику повідомлено, що з набранням чинності з 01.01.2013\~року Закону України «Про державний земельний кадастр»\~державні акти не видаються, а тому отримати новий акт (внесення змін у державний акт) є неможливим. Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004, виданий [PERSON] . Водночас, унаслідок помилки під час заповнювання відповідних граф у правовстановлюючому документі, а саме у вказаному державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004, помилково зазначено власне ім`я заявника, як: « [PERSON] ». Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004. Встановлення фактів, про які просить суд заявник, не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, зокрема, виникнення права на реалізацію прав власника земельної ділянки. Враховуючи, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 131037 від 31.12.2004, надані [PERSON] докази є належними, допустимими, достовірними та в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви, а вказані у заяві обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, відтак суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved