Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

24 вересня 2024 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якої діє представник адвокат Карнаух Владислав Андрійович, посилаючись на частину 2 статті 3, частину 1 статті 110, частину 2 статті 112 СК України, просить розірвати шлюб, укладений 05.05.2020 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 420 від 05.05.2020. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 420 від 05.05.2020. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Між подружжям постійно виникали суперечки з різних питань, що призвело до того, що сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство та побут не ведеться. Між сторонами втрачено почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, відтак шлюб носить формальний характер. Ухвалою судді від 07 жовтня 2024 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 листопада 2024 року. Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку,\~передбаченому статтями\~128-130\~ЦПК України,\~ до суду від позивача та її представника адвоката Карнауха В.А. надійшли заяви, в яких вони просили розгляд цивільної справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що згідно\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 05\~травня 2020\~року Чернігівським\~міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми),\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~05\~травня 2020\~року зареєстрували\~шлюб у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) , про що 05 травня 2020 року складено відповідний актовий запис № 420. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] . Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, мати позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 вересня 2020 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 12266, виданого 21.07.2020 Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду з даною позовною заявою стало те, що спільне життя у позивача з відповідачем не склалось, оскільки вони мають протилежні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Між ними постійно виникали суперечки з різних питань, що призвело до того, що сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство та побут не ведеться. Між сторонами втрачено почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, відтак шлюб носить формальний характер. Відповідно до\~положень статті\~51\~Конституції України,\~частини першої\~ статті\~24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Україною 17 липня 1997 року) вбачається, що кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов`язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми, а також щодо одруження, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною другою статті 18, пункту 3 статті 51, частиною третьою статті 56, частиною першою статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, яка виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених частиною другою статті 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заяви про відновлення дошлюбного прізвища не подано, отже після розірвання шлюбу їй необхідно залишити прізвище [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 605,60 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved