Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Адвокат Бундзяк У.М. звернулася до суду з заявою в інтересах [PERSON] та просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого 18 серпня 1987 р. виконавчим комітетом Городенківської районної ради Івано-Франківської області. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] помер тато заявника [PERSON] , 1963 року народження. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема, будинковолодіння [ADDRESS] . Право власності на вказане майно стверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, що видане 18 серпня 1987 року виконавчим комітетом Городенківської районної ради Івано-Франківської області. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину за законом, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Городенківської ДНК із відповідною заявою та правовстановлюючими документами. В ході розгляду його звернення державний нотаріус виявила розбіжності при написанні прізвища власника (спадкодавця) у правовстановлюючому документі на жилий будинок та у свідоцтві про його смерть, а саме: Пациківський та [PERSON] . Виявлені обставини унеможливлюють встановити факт належності вищезазначеного правовстановлюючого документу спадкодавцю, а тому нотаріус 22.05.2024 прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З яких причин допущено дану помилку заявнику невідомо, однак наведені обставини є перешкодою в оформленні ним права на спадщину. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , шлюб укладав [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу дружині померлого присвоїли прізвище [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у спадкодавця [INFO] народився син [PERSON] . Згідно трудової книжки [NUMBER] прізвище померлого [PERSON] . Згідно диплома [NUMBER] , посвідчення серії [NUMBER] , посвідчення № [NUMBER] та посвідчення тракториста - машиніста прізвище спадкодавця [PERSON] . Тобто, неправильний запис прізвища спадкодавця зроблено тільки у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, що видане 18 серпня 1987 року виконавчим комітетом Городенківської районної ради Івано-Франківської області. \~ \~ \~ \~Єдиним способом захисту прав заявника є звернення до суду з вказаною заявою. Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник заявника адвокат Бундзяк У.М. 07.11.2024 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, зазначивши, що заявлені вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] 12.09.2024 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що заявлені вимоги визнає, спору щодо спадкового майна немає. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У Постанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч.5 ст.268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу\~\~диспозитивності цивільного судочинства\~\~\~(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як зазначено у п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 № 15, на підставі п.6\~ст. 273 ЦПК\~(Української РСР 1963 року, що відповідає п.6 ч.1 статті 315 діючого\~ЦПК України)\~при розгляді\~справи про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час народження\~якої зазначені\~в документі,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові,\~прізвищем,\~місцем і\~часом народження\~цієї особи,\~вказаними у\~свідоцтві про\~народження або\~в паспорті,\~у тому\~числі,\~факту належності\~правовстановлюючого документа,\~в якому\~допущені помилки\~у прізвищі,\~імені,\~по батькові\~або замість\~імені чи\~по батькові\~зазначені ініціали,\~суд повинен\~запропонувати заявникові\~надати докази\~про те,\~що правовстановлюючий\~документ належить\~йому і\~що організація,\~яка видала\~документ,\~не має\~можливості внести\~до нього\~відповідні виправлення. У постанові від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] , що стверджується копіями: свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого 10 липня 1993 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, де зазначено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 30 від 10 липня 1993 р.; свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2021 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого слідує, що [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я на [PERSON] , актовий запис № 3 від 25 лютого 2021 р. Батьки заявника [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22 липня 1986 р. Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 22 липня 1986 р. Копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] ,\~виданого 19\~березня 1963\~р.\~Ясеневопільнівською сільською\~радою Городенківського\~району Івано-Франківської\~області,\~стверджується,\~що [INFO] \~у с.\~Ясенів-Пільний\~Городенківського району\~Івано-Франківської\~області народився\~ [PERSON] (батько заявника), актовий запис № 14 від 02 березня 1963 р. [PERSON] помер\~ [INFO] \~у м.\~Івано-Франківськ Івано-Франківської\~області,\~актовий запис\~№ 15\~від 22\~квітня 2014\~р.,що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ,\~виданого 22\~квітня \~2014\~року Ясеневопільнівською\~сільською радою\~Городенківського району\~Івано-Франківської\~області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. [PERSON] , [INFO] на день смерті ( [INFO] ) проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується довідкою № 420, виданою 21.10.2024 Ясеневопільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] заповіту не вчиняв, що стверджується копією Інформаційної довідки № 38567723 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованої 07.10.2014 Городенківською районною державною нотаріальною конторою. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син - заявник [PERSON] та дружина - заінтересована особа [PERSON] , які в рівних частках прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 275/2014, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що заявник, як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, 07.10.2014 подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця. Йому 03.03.2015 видано чотири свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстровані в реєстрі за № 121, № 123, № 125 та № 126, на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки площею 2,9141 га, кадастровий номер 2621688600:04:001:0124; земельної ділянки площею 0,1129 га, кадастровий номер 2621688600:02:002:0017; трактора колісного марки «Т-25А», рік випуску 1987, двигун [NUMBER] , заводський номер 474064, д.н.з. [NUMBER] ; причепа тракторного марки ТВС-2, рік випуску 1984, заводський номер [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Однак, постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1736/02-31 від 22.05.2024 заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] через допущену помилку в оригіналі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 18 серпня 1987 р. виконавчим комітетом Городенківської районної ради Івано-Франківської області, з посиланням на те, що вищезазначений правовстановлюючий документ виданий на ім`я « [PERSON] », а згідно свідоцтва про смерть померлий « [PERSON] », що не дає можливості встановити факт належності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок [PERSON] . Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 серпня 1987 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12 серпня 1987 р., стверджується, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Адресний номер житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що стверджується копією довідки № 244, виданої 03.06.2024 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради згідно погосподарських книг № 8 за 1986-1990 роки, № 3 за 2016-2023 роки. Копією витягу з погосподарської книги Ясенево-Пільнівської сільської ради за 1986-1990 роки (період видачі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок), виданою Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради, стверджується, що в господарстві по [ADDRESS] (на даний час [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Згідно облікової картки об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки головою господарства по [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Внесення змін, виправлень до свідоцтв про право власності на житловий будинок не належить до повноважень Городенківської міської ради, про що свідчить копія повідомлення Городенківської міської ради № П-193, виданого 06.06.2024. За даними копій: диплома № [NUMBER] , виданого 18 липня 1981 р., трудової книжки [NUMBER] , посвідчення № [NUMBER] , посвідчення серії [NUMBER] , посвідчення тракториста-машиніста батько позивача (спадкодавець) значиться як [PERSON] , [INFO] . У п.45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey) [ВП], заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII). Суд, враховуючи співзвучність прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », ідентичність імені та по батькові спадкодавця у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданого 22.04.2014, та у свідоцтві на право власності на жилий будинок, виданого 18 серпня 1987 р., приходить до висновку, що вищезазначене свідоцтво на право власності на жилий будинок, видане на ім`я [PERSON] ,\~належать [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва на\~право власності\~на жилий\~будинок,\~виданого 18\~серпня 1987\~р. виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12 серпня 1987 року на ім`я [PERSON] , має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить\~йому реалізувати права спадкоємця. Оскільки іншого порядку встановлення факту належності особі, яка померла, правовстановлюючого документу, окрім судового, не встановлено, тому, приймаючи до уваги вищенаведені докази і обставини справи, суд приходить до переконання, що заявлені [PERSON] вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved