Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом, у якому просила стягнути з відповідача 11866 грн. 40 коп. завданої шкоди в порядку суброгації. Мотивувала позовні вимоги тим, що 19 травня 2021 року о 09 год. 00 хв. у м. Львові на перехресті просп. Ч. Калини - вул. Листопадна відбулася ДТП за участю автомобіля марки «Опель» номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] , внаслідок якої останньому завдано механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року [PERSON] визнано винуватим у згаданій ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] був застрахований згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту № FO-00738948 від 26 червня 2020 року, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, завдану вказаному транспортному засобу. Страхувальник за згаданим договором добровільного страхування наземного транспорту звернувся до страховика з заявою про сплату страхового відшкодування, на підставі якої останнім виплачено страхове відшкодування у розмірі 52144 грн. 52 коп. Зазначила, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ТзДВ «СК «ГАРДІАН» на підставі полісу № 202368299. В порядку врегулювання спору ТзДВ «СК «ГАРДІАН» виплатило на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування у розмірі 40278 грн. 12 коп., у зв`язку з чим різниця у виплаті в сумі 11866 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 25 червня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 19 травня 2021 року о 09 год. 00 хв. у м. Львові на перехресті просп. Ч. Калини - вул. Листопадна, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Опель» номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 12.1, 13.1 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 червня 2021 року у справі № 450/1967/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні згаданого правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на автомобіль марки «Опель» номерний знак [NUMBER] станом на момент ДТП була застрахована в ТзДВ «СК «ГАРДІАН» згідно з полісом № 202368299. Сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 130000 грн., а розмір франшизи складає 2500 грн. Із заяви на виплату страхового відшкодування від 29 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» про сплату страхового відшкодування. Рахунком на оплату № 58 від 15 червня 2021 року та рахунком № 0022 від 17 червня 2021 року встановлено, що загальна вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Мерседес» номерний знак [NUMBER] становить 54644 грн. 52 коп. Як вбачається з страхового акта № 18978/17/921 від 06 липня 2021 року та додатку № 1 до нього, сума страхового відшкодування, яка розрахована ПрАТ «СГ «ТАС» та підлягає виплаті, складає 52144 грн. 52 коп., з врахуванням розміру франшизи у розмірі 2500 грн., сплата якої покладена на відповідача [PERSON] З платіжної інструкції № 195861 від 08 липня 2021 року вбачається, що ПрАТ «СГ «ТАС» виплатило виконавцю робіт ТзОВ «ЕНВЕТРО» за рахунком на оплату № 58 від 15 червня 2021 року та рахунком № 0022 від 17 червня 2021 року суму страхового відшкодування у розмірі 52144 грн. 52 коп. З платіжного доручення № 23014 від 08 жовтня 2021 року встановлено, що ТзДВ «СГ «ГАРДІАН» сплатило на користь ПрАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування у розмірі 40278 грн. 12 коп. в порядку регресу. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому судом встановлено, що ліміт страхового відшкодування за шкоду, завдану майну, відповідно до страхового поліса № 202368299, на підставі якого була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, становить 130000 грн. За вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Тобто страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтею 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспортного засобу, суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, про що вказує Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 року у справі № 911/286/20. У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 754/5129/15-ц, зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Водночас, представником позивача не долучено вмотивованої відповіді ТзДВ «СК «ГАРДІАН» про відмову у здійсненні виплати в порядку регресу всієї суми страхового відшкодування у розмірі 52144 грн. 52 коп., як і не наведено доказів на підтвердження покладення на відповідача, який уклав відповідний договір страхування, обов`язку сплатити різницю між сплаченим страховим відшкодуванням та сумою виплаченою страховою компанією. З розрахунку суми страхового відшкодування, який є додатком № 1 до Страхового акту № 18978/17/921 від 06 липня 2021 року, вбачається, що матеріальний збиток становить 54644 грн. 52 коп., однак коефіцієнт зносу замінених складових в даному випадку відсутній. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 04 липня 2017 року у справі № 755/18006/15, що також зазначено у постановах Верховного Суду від 19 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15, від 24 березня 2021 року у справі № 523/3212/19, від 29 липня 2021 року у справі № 522/21519/18, від 04 серпня 2021 року у справі № 369/11644/16. Враховуючи вищевикладене, оскільки розмір завданої [PERSON] майнової шкоди не перевищує ліміту відповідальності відповідно до полісу № 202368299 (розмір шкоди - 54644 грн. 52 коп., ліміт відповідальності - 130000 грн.), суд вважає необґрунтованими позовні вимоги, заявлені позивачем до відповідача, який керував транспортним засобом з укладеним відповідним договором страхування та за яким було сплачено відповідні страхові платежі. За ст. 141 ЦПК України судовий збір не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed