Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 04.01.2023 року о 19 год. 20 хв. у м. Київ по вул. Руденко трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "DAF" - державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля "CHEVROLET" - державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2023 року у справі № 753/1687/23 про адміністративне правопорушення відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність потерпілої була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми сплаченого майнового відшкодування. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно поданого клопотання просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Заявлену заборгованість він сплатив, що підтверджується наданими суду копіями квитанцій до платіжних інструкцій. Справу просить розглядати без\~його участі. Відзив на позов до суду не подав. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Обставини, встановлені судом. Як встановлено в судовому засіданні, 04.01.2023 року о 19 год. 20 хв. у м. Київ, по вул. Руденко трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: - автомобіля "DAF" - державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] ; - автомобіля "CHEVROLET" - державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08.02.2023 року у справі № 753/1687/23 про адміністративне правопорушення відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілої була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла своєчасно звернулася до позивача з повідомленням про ДТП від 05.01.2023 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 05.01.2023 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 30 241 (тридцять тисяч двісті сорок одну) грн. 24 коп. Розрахунок та виплати проводилися на основі: - звіту № 25/01/23 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на замінні складники пошкодженого колісного транспортного засобу від 16.01.2023 року; - наказу №3/4378 від 06.03.2023 року; - довідки № 1 від 28.02.2023 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 31 891 (тридцять одну тисячу вісімсот дев`яносто одну) грн. 24 коп. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 30 241 грн. 24 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 823914 від 07.03.2023 року, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 1 650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 476064 від 18.01.2023 року. 01.11.2024 відповідач сплатив МТСБУ 31 891 (тридцять одну тисячу вісімсот дев`яносто одну) грн. 24 коп. заборгованості, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції № 47394370 від 01.11.2024 р. 06.11.2024 відповідач сплатив МТСБУ 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. відшкодування судових витрат у справі, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № ПН1709 від 06.11.2024 р. Норми законодавства, які застосовує суд. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 41.1а) ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п.п. 38.2.1, п. 38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених упункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В МТСБУ виникло право майнового відшкодування з відповідача у зв`язку з тим, що МТСБУ виплатило страхове відшкодування, а [PERSON] як водій транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Однак відповідач виконав заявлені до нього вимоги, заборгованість перед позивачем сплатив в повному розмірі. Щодо заявленого клопотання відповідачем про закриття провадження у справі. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.\~255\~ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст.\~124\~Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому необхідно надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до ч. 1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~255\~ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» у контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають передбачені законом процесуальні можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Ураховуючи, що на час звернення з позовом до суду та станом на час відкриття провадження у справі зобов`язання за договором не були виконані (чи припинені), тобто предмет спору існував, то відсутні підстави для закриття провадження у справі. Аналогічна позиція висловлена і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду у справі № 755/12807/19 від 12.07.2023 року. Висновки суду. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу за завдану шкоду. Позивач сплатив страхове відшкодування потерпілому, але на той час відповідач не відшкодував цю суму позивачеві, в результаті чого позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом. Після звернення до суду з позовом відповідач сплатив грошові суми, які просив з нього стягнути позивач. Тобто на даний час немає підстав для задоволення позову, оскільки порушене право позивача було поновлене відповідачем. Тому немає підстав для задоволення заявленого позову. Судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки відповідач виконав заявлені до нього вимоги, а також відшкодував позивачу сплачений судовий збір, то немає підстав для стягнення судового з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed