Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі скорочено - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») Груба Х.Б. звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 17.05.2024, в якій просила суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №00-4872921 від 29.10.2021 у загальному розмірі 32 885 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22 885 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача 2 422 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 29.10.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500-4872921 онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, з попереднім оформленням позичальником на офіційному сайті ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у мережі Інтернет заявки на отримання кредиту, сформованої у його власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. Таким чином, 29.10.2021 сторони уклали договір про споживчий кредит із застосуванням електронної комерції, за умовами якого товариство перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний ним картковий рахунок у розмірі 10 000 грн. 00 коп. Кредитний договір було укладено строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. Протягом обумовленого строку позичальник не виконала належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустила утворення заборгованості у розмірі 32 885 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22 885 грн. 00 коп. При цьому, 22.02.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №22022022, за умовами якого та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора і отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», включно і до [PERSON] за кредитним договором №00-4872921 від 29.10.2021. Після відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» проведено роботу щодо позасудового врегулювання спору, а саме, 10.04.2024 направлено [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості, яку залишено позичальником поза увагою. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» як дійсного кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2024 матеріали позовної заяви направлено до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю. Матеріали надійшли до суду 30.07.2024 та за результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу передано у провадження судді Євтушенку О.І. 30.07.2024. Ухвалою суду від 06.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача - Дерюгіна Х.Б. в судове засідання не з`явилася, однак попередньо через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи неодноразово повідомленою належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористалася, причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.10.2021 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-4872921, в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» у мережі Інтернет через власний онлайн-кабінет позичальника на сайті товариства. Договір укладено в електронній формі та підписаний позичальником за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. За умовами договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зобов`язалося надати [PERSON] суму кредитних коштів, яка складає 10 000 грн. у безготівковій формі, шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту позичальника № [NUMBER] , емітовану банком України та зазначену позичальником при укладенні договору (п.2.2 договору). Строк дії кредитного договору - 30 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 28.11.2021 або в іншу дату, яка визначається після здійснення продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п.п.1.3.1-1.3.3 договору (п.1.3 договору). Відповідно до п.1.4 договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена - 0,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості (п.1.4.1.); стандартна - 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом; застосовується з першого дня видачу кредиту якщо позичальник не сплатив грошові кошти в строк, встановлений договором (п.1.4.2). Сторони вирішили, що нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з І дня отримання кредиту, але не більше ніж до 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п.6.3 договору. Кредитний договір укладений відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, редакція яких затверджена загальними зборами учасників ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», протокол №22 від 22.12.2020, та підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який було відправлено позичальникові на номер мобільного телефону [NUMBER] , вказаний при укладенні договору, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». У паспорті споживчого кредиту, підписаному [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, також зазначена інформація щодо основних умов кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №00-4872921 від 29.10.2021 дійсно укладений сторонами правочину - ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника - [PERSON] , її персональні дані, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор «3655F» в якості аналога власноручного підпису позичальника. Ідентифікацію позичальника товариством було проведено належним чином, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі - 10 000 грн. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] за № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», транзакція №33552-65798-60514, проведена 29.10.2021 о 19.56 год., код авторизації 681021 через платіжний сервіс «Platon». З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Натомість [PERSON] допустила порушення умов договору, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 22.02.2022 утворилась заборгованість у розмірі 32 885 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22 885 грн. 00 коп., що слідує з наданого до позову розрахунку. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами, наданими їй ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» за кредитним договором №00-4872921 від 29.10.2021, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Пунктом 4.2.6 кредитного договору визначено, що товариство має право відступати права вимоги за кредитом фінансовій установі або іншій компанії відповідно до законодавства. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим розглядом встановлено, що 22.02.2022 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №22022022, згідно з умовами якого ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитним договором №00-4872921 від 29.10.2021, укладеним із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 32 885 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22 885 грн. 00 коп., свідченням чому є Витяг з Реєстру боржників, в якому вимоги до [PERSON] включені за порядковим №1044, та актом приймання-передачі реєстру боржників від 22.02.2022. Відповідно до приписів ст.ст.514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст.512-514, 516 ЦК України, на адресу відповідача [PERSON] , зазначену в кредитному договорі, ТОВ «ФК КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надіслано повідомлення про відступлення права вимоги з досудовою вимогою №21695183 від 10.04.2024 як дійсного кредитного на погашення боргу за кредитним договором №00-4872921 від 29.10.2021, що залишилась поза увагою позичальника. Враховуючи, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. За результатами розгляду справи встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №00-4872921 від 29.10.2021 у загальному розмірі 32 885 грн. 00 коп., що включає: заборгованість за тілом кредиту - 10 000 грн. 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 22 885 грн. 00 коп. Аналізом розрахунку заборгованості судом встановлено, що заборгованість по процентам була нарахована спочатку за зниженою ставкою 0,80% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка згідно з п.1.4.1 договору застосовується в межах строку надання кредиту (тобто за 30 днів, до 28.11.2021). Однак, зважаючи на те, що в цей строк [PERSON] не здійснила повне погашення кредитної заборгованості, кредитором перераховано проценти за стандартною ставкою 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, що сумарно склало 5970 грн., що відповідає приписам п.1.4.2 договору. Крім того, зважаючи на істотне порушення виконання [PERSON] кредитно-договірних зобов`язань, на підставі п.п.1.4.3, 6.3 кредитором донараховано проценти за користування кредитом в межах до 90-го дня прострочення, що сумарно склало 22 885 грн. 00 коп. Після відступлення права вимоги новий кредитор процентів не нараховував, вимог про застосування положень ст.625 ЦК України у рамках даного спору не заявляв. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Беручи до уваги строк кредитування, розмір відсотків, визначений в кредитному договорі, та провівши перевірку наданого позивачем розрахунку розміру відсотків за користування кредитними коштами, суд доходить висновку, що заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 22 885 грн. 00 коп. розрахована арифметично вірно у чіткій відповідності з умовами договору. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп. (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0.8 за пред`явлення позову до суду в електронному вигляді). Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved