Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

У серпні 2024 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 24 серпня 2012 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який 13 квітня 2016 року було розірвано судом. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дочка сторін проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча є працездатним та може працювати, стягнень по виконавчих документах з нього не здійснюється, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Ухвалою судді від 02 вересня 2024 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначене судове засідання на 27 вересня 2024 року та постановлено здійснювати виклик відповідача через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, розгляд справи було відкладено на 31 жовтня 2024 року. У судове засідання 31 жовтня 2024 року позивачка не з`явилася, 27 вересня 2024 року подала до суду клопотання, у якому просила справу слухати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 21). Відповідач у\~судове засідання\~27\~вересня 2024\~року та\~31\~жовтня 2024\~року не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце проведення\~судового засідання\~повідомлений належним\~чином через\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~причини неявки\~суду невідомі\~(а.с.\~18,\~24).Будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 24 серпня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який заочним рішенням Решетилівського районного суду від 13 квітня 2016 року було розірвано (а.с. 6). Батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно довідки, виданої 06 серпня 2024 року Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Судом також встановлено, що спільна дитина сторін перебуває на повному матеріальному утриманні матері, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191\~СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідноч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Згідно зч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3. ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються\~позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 1211,20 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved