Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Чередниченко Ю.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, про оспорювання батьківства, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] у відповідачки народилась дитина - [PERSON] , про що 27 жовтня 2017 року Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зроблений актовий запис №769. Згідно приписів статті 135 Сімейного Кодексу України, запис про батька дитини в книзі реєстрації народжень був зроблений з зазначенням прізвища матері, а ім`я та по батькові були вказані зі слів матері дитини. При народженні дитини відповідачка запевнила його, що Емігрант - дитина, яка народилась від їх інтимних відносин і просила його звернутися до відділу ДРАЦС з заявою про встановлення батьківства відносно Емігранта. 5 квітня 2024 року він подав до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції заяву про визнання батьківства, на підставі якої до актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , який був зроблений 27 жовтня 2017 року, були внесені зміни, а саме: у графі «батько дитини» було зазначено: « [PERSON] », у графі «прізвище дитини»- [PERSON] ». На руки йому був виданий витяг у Державному реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану: №00044400723 від 5 квітня 2024 року. Наступного дня, 6 квітня 2024 року відповідачка заявила, що малолітній [PERSON] не є його дитиною, оскільки зачаття дитини мало місце у лютому 2017 року, в період часу, коли вони з нею ще не мали інтимних стосунків. Вона пояснила, що у лютому 2017 року вона ще зустрічалась і мала інтимні стосунки з іншим чоловіком, від яких і народилась дитина. Таким чином, та обставина, що він не є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , стало відомо лише 6 квітня 2024 року. Просить суд ухвалити рішення, яким виключити відомості про нього, [PERSON] , як батька з Актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Чередниченко Ю.В. не з`явилися, однак від адвоката Чередниченка Ю.В. до суду надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі та участі позивача, та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 01.10.2024 до суду надала Заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Чередниченко Юрій Валентинович до [PERSON] , третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, про оспорювання батьківства, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до Актового запису змін, доповнень №№00044400723 від 05 квітня 2024 року, батько - [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] , прізвище змінено на [PERSON] , записаний відповідно до заяви батька дитини про визнання батьківства. Зазначене також підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 05 квітня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, Актовий запис №769, відповідно до якого батьком [PERSON] , [INFO] , зазначений [PERSON] , мати - [PERSON] . Статтею 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно із роз`ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідач в наданій суду заяві зазначила, що позивач не є батьком її дитини [PERSON] , а тому позов вона визнає повністю. Відповідно до ст.81 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі не підлягають доказуванню. Пунктами 2.13,2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Таким чином, враховуючи те, що позивач заперечує своє біологічне батьківство дитини [PERSON] , [INFO] , тобто стверджує про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною, а також враховуючи, те що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає необхідним даний позов задовольнити та виключити з Актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про позивача як батька дитини. Позивач не ставить питання про стягнення з відповідачки понесених мною по справі витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved