Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

26.09.2024 позивач [PERSON] через свого представника адвоката Яворську М.М. подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 24.04.2024 сторони в справі уклали шлюб, який був зареєстрований Турківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Неповнолітніх дітей від шлюбу подружжя не має. Спільне життя між ними не склалося, чотири місяці проживають окремо, зв`язок підтримують рідко. Позивач зрозуміла, що вони з відповідачем не сумісні для сімейних відносин, у них різні погляди на життя та сімейні обов`язки, різні цінності. За цей час почуття кохання між ними згасло. Шлюб існує лише формально. У неї з`явилися інші плани на життя, в яких відсутній відповідач. Вважає, що можливості зберегти сім`ю у них немає. Фактичні подружні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Майновий спір між сторонами відсутній. Просить їх шлюб розірвати. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд своєю ухвалою від 27.09.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Яворська М.М. не прибули, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, у судове засідання повторно не прибув. Причин неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд своєю ухвалою від 04.11.2024 постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з не прибуттям в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. 24.04.2024 Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №26, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.04.2024. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як видно з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області від 02.09.2024 №546/02-29, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , входить мати [PERSON] , 1975 р.н. та брат [PERSON] , [INFO] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] виданого УСЗН Самбірської РВА [PERSON] , 1998 р.н., визнано особою з інвалідністю ІІ гр. з дитинства та призначено державну соціальну допомогу. Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, те, що подружжя не ведуть спільного побуту, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивач наполягала на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач, як інвалід 2-ї групи, звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, позов задоволено повністю, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved