Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

07 червня 2024 року [PERSON] звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , за результатами розгляду якої просить: стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики в розмірі 163\~998,92 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 лютого 2022 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики та відповідачем була написана розписка від 23 лютого 2022 року, згідно якої відповідач отримав від нього у борг суму позики у розмірі 120 000 гривень 00 коп., що згідно з курсом НБУ на дату надання позики (23.02.2022 року) було еквівалентно 4141 доларам США. Суму позики відповідач зобов`язувався повернути до 10 червня 2022 року. Згідно пункту 1.1. Договору позики усі суми, які належать до сплати відповідачем повинні бути сплачені у гривнях за курсом НБУ на дату платежу. 20.04.2024 року позивач направив відповідачу вимогу щодо повернення суми позики. Але відповідач по справі взяті на себе зобов`язання не виконав та грошові кошти не повернув. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму позики у розмірі 163\~998,92 грн., та понесені судові витрати. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав. Відповідно до ч.1\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3\~ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ухвалою судді Хортицького районного\~суду м.\~Запоріжжя від 20 червня 2024 року вказану цивільну справу передано на розгляд Жовтневому районному суду м. Запоріжжя за підсудністю. (а.с. 20) Ухвалою суду від 19 липня 2024 року справу прийнято до\~провадження; призначено розгляд справи у підготовче судове засідання. (а.с. 28-29) Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року підготовче судове засідання по справі відкладено; продовжено строк проведення підготовчого провадження. (а.с. 45-46) Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 71) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23\~лютого 2022\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено договір\~позики,\~за яким\~позикодавець передав\~позичальнику грошові\~кошти у\~розмірі 120\~000\~гривень 00\~коп.,\~що згідно\~з курсом\~НБУ на\~дату надання\~позики (23.02.2022\~року)\~еквівалентно 4141,00\~доларам США. Про що відповідач [PERSON] власноруч склав відповідну боргову розписку. Відповідно до умов боргової розписки від 23.02.2022 [PERSON] зобов`язався повернути отримані у борг грошові кошти до 10.06.2022. (а.с. 1-4). 20.04.2024 року позивач направив відповідачу вимогу щодо повернення суми позики. (а.с. 12-13) Станом на день подачі позову відповідач борг не повернув. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно пункту 1.1. Договору позики усі суми які належать до сплати відповідачем повинні бути сплачені у гривнах за курсом НБУ на дату платежу. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 19.04.2024 року (день пред`явлення вимоги) 4141,00 доларів США в гривневому еквіваленті складає 163\~998,92 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом. У правовій\~позиції Верховного\~Суду України,\~викладеній в\~постанові Судової\~палати у\~цивільних справах\~Верховного Суду\~України від\~18.09.2013\~№ 6-63цс13,\~вказано,\~що письмова\~форма договору\~позики внаслідок\~його реального\~характеру є\~доказом не\~лише факту\~укладення договору,\~але й\~факту передачі\~грошової суми\~позичальнику.\~Договір позики\~є двостороннім\~правочином,\~а також\~він є\~одностороннім договором,\~оскільки після\~укладення цього\~договору всі\~обов`язки\~за договором\~позики,\~у тому\~числі повернення\~предмета позики\~або рівної\~кількості речей\~того ж\~роду та\~такої ж\~якості,\~несе позичальник,\~а позикодавець\~набуває за\~цим договором\~тільки права.\~За своєю\~суттю розписка\~про отримання\~в борг\~грошових коштів\~є документом,\~який видається\~боржником кредитору\~за договором\~позики,\~підтверджуючи як\~його укладення,\~так і\~умови договору,\~а також\~засвідчуючи отримання\~боржником від\~кредитора певної\~грошової суми\~або речей.\~Аналогічні по суті висновки містяться у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15, від 08.06.2016 року у справі № 6-1103цс16 та вказівки в постанові ВСУ від 26.09.2018 у справі №483/1953/16-ц. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором позики від 23.02.2022 р. в розмірі 163 998,92 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1 640,00 грн. (а.с. 16), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved