Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на наступні обставини. З 29 листопада 1995 року по 05 жовтня 2005 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем. У шлюбі [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Після припинення спільного проживання донька залишилась проживати з нею. Відповідач ніякої участі в житті доньки, в тому числі, й матеріальної, не приймає. На даний час донька навчається в Запорізькому державному медико - фармацевтичному університеті і є студенткою 3 курсу 2023/2024 навчального року 1-го медичного факультету, де навчається на денній формі навчання за контрактом по спеціальності «222-медицина (магістр)». На сьогоднішній день доньку повністю забезпечує вона. Батько матеріальної допомоги не надає. Їй відомо, що відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки на час навчання. Тому просить суд стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів та заробітку до закінчення донькою навчання, або до досягнення нею 23-х років. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.19-20). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався, хоча, повістку з доданими матеріалами отримав особисто (а.с.22) Відповідно до ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, з 29 листопада 1995 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05 жовтня 2005 року (а.с.5). У шлюбі 12 квітня 2002 року у сторін по справі народилась донька [PERSON] (а.с.4). Після припинення спільного проживання донька залишилась проживати з позивачкою. Відповідач ніякої участі в житті доньки, в тому числі, й матеріальної, не приймає. На даний час донька сторін по справі навчається в Запорізькому державному медико - фармацевтичному університеті і є студенткою 3 курсу 2023/2024 навчального року 1-го медичного факультету, де навчається на денній формі навчання за контрактом по спеціальності «222-медицина (магістр)». Термін навчання 5 років, СТН з 15.09.2022 року по 30.06.2027 року (а.с.6). На сьогоднішній день, за твердженням позивачки, доньку повністю забезпечує вона. Батько матеріальної допомоги не надає. Позивачці відомо, що відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки на час навчання. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Однак, з урахуванням того, що доньці сторін по справі Анні 12 квітня 2025 року виповниться 23 роки, суд вважає за необхідне стягнути аліменти саме до цієї дати.

Outcome: approved