Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування арешту на земельну ділянку. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2012 року у справі № 0203/631/2012 року за позовом [PERSON] , в інтересах [PERSON] до [PERSON] , з участю третіх осіб - управління Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області та Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання державних актів на землю недійсними, накладено арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Відповідачка за позовом [PERSON] мати позивача, померла [INFO] . Як спадкоємець першої черги, після смерті матері він прийняв спадщину за законом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 11 липня 2014 року, на житловий будинок [ADDRESS] . Також після смерті матері відкрилась спадщина на дві земельні ділянки, кадастрові номери 0520683303:02:001:0070 площею 0,3039га та 0520683303:02:001:0069 площею 0.2500га, відповідно до державних актів серії ЯЖ № 256841 та серії ЯЖ № 256840, що розташовані за вищезазначеною адресою: по [ADDRESS] . Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки на спадкову земельну ділянку накладено арешт, відповідно до ухвали Вінницького районного суду від 20 березня 2012 року, справа № 0203/631/2012 року. Рішенням Вінницького районного суду від 03 травня 2012 року у справі № 0203/631/2012 було задоволено позов [PERSON] та визнано недійсним та скасовано державні акти на право власності на земельну ділянку: серії ЯЖ№ 256841 площею 0,3039га від 26 серпня 2008 року для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] та серії ЯЖ № 256840, площею 0,2500га від 26 серпня 2008 року для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Однак, позивачка за позовом по справі № 0203/631/2012 [PERSON] не реалізувала свого права на виконання рішення суду та не звернула на виконання рішення Вінницького районного суду від 03 травня 2012 року, спір між нею та матір*ю позивача та ним, був вирішений мирним шляхом, спору на даний час між ними не існує. Підтвердженням цього є відомості з Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 08 листопада 2023 року, номери витягів НВ-0002383992023 та НВ-0002383912023, кадастрові номери 0520683303:02:001:0070 площею 0,3039га та 0520683303:02:001:0069 площею 0.2500 га, відповідно до державних актів серії ЯЖ № 256841 та серії ЯЖ № 256840, де в розділі «Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки» будь-які обмеження не зазначені. Тому, у зв`язку з відсутністю спору між [PERSON] та [PERSON] та ним, спадкоємцем після смерті [PERSON] , минула необхідність збереження арешту на зазначені земельні ділянки, накладений ухвалою суду від 20 березня 2012 року. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить скасувати накладений арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), та належить [PERSON] , що накладений ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2012 року, у справі № 0203/631/2012 року за позовом [PERSON] , в інтересах [PERSON] до [PERSON] , з участю третіх осіб - управління Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області та Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання державних актів на земельну ділянку недійсними. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, позивач подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечувала. Судом встановлено, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20 березня 2012 року у справі № 0203/631/2012 року за позовом [PERSON] , в інтересах [PERSON] до [PERSON] , з участю третіх осіб - управління Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області та Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання державних актів на землю недійсними, накладено арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Відповідачка [PERSON] мати позивача, яка померла [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина на дві земельні ділянки, кадастрові номери 0520683303:02:001:0070 площею 0,3039га та 0520683303:02:001:0069 площею 0.2500га, відповідно до державних актів серії ЯЖ № 256841 та серії ЯЖ № 256840, що розташовані за вищезазначеною адресою: по [ADDRESS] . Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки на спадкову земельну ділянку накладено арешт, відповідно до ухвали Вінницького районного суду від 20 березня 2012 року, справа № 0203/631/2012 року. Рішенням Вінницького районного суду від 03 травня 2012 року у справі № 0203/631/2012 було задоволено позов [PERSON] та визнано недійсним та скасовано державні акти на право власності на земельну ділянку: серії ЯЖ№ 256841 площею 0,3039га від 26 серпня 2008 року для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] та серії ЯЖ № 256840, площею 0,2500га від 26 серпня 2008 року для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] . Однак, позивачка за позовом по справі № 0203/631/2012 [PERSON] не реалізувала свого права на виконання рішення суду та не звернула на виконання рішення Вінницького районного суду від 03 травня 2012 року, спір між нею та матірю позивача та ним, був вирішений мирним шляхом, спору на даний час між ними не існує. Тому, у зв`язку з відсутністю спору між [PERSON] та [PERSON] та ним, спадкоємцем після смерті [PERSON] , минула необхідність збереження арешту на зазначені земельні ділянки, накладений ухвалою суду від 20 березня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Нормами ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право начуже майно). Відповідачами усправі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт намайно,\~а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Такий же висновок щодо застосування норм права міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19). На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Позивач просив судові витрати у справі залишити за собою.

Outcome: approved