Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт , що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є біологічним батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та внести зміни до актового запису про народження №4 від 22.08.2008, складеного відділом ДРАЦС РС Тальнівського РУЮ у Черкаській області про народження [PERSON] , а саме змінити відомості у графі «батько» на « [PERSON] ».. Свої вимоги мотивує тим, що у період 2006-2020 років позивач проживала з [PERSON] , [INFO] однією сім`ю без реєстрації шлюбу. У них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини позивач зазначена матір`ю, а батько дитини записаний у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] був призваний за мобілізацією на військову службу 28.03.2022р. та загинув під час виконання бойових дій при захисті Батьківщини виконуючи обов`язок військової служби 26.01.2024. Спадкоємці після його смерті відсутні.За життя він визнавав спільну дитину [PERSON] своєю донькою, постійно спілкувався з нею та надавав кошти на її утримання. Встановлення факту батьківства необхідно для реалізації, серед іншого, дитиною права на оформлення соціальної допомоги після смерті батька та оформлення спадкових прав. . Заінтересовані особи повідомленні належним чином про дату та час судового засідання, однак до суду не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, відзив не подавали при винесенні рішення поклалися на розсуд суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.06.2024 року провадження по справі відкрито в порядку окремого провадження. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16.07.2024 року первісну заінтересовану особу Звенигородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) замінено на належну заінтересовану особу Тальнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.08.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б., матеріали спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересовані особи повідомленні належним чином про дату та час судового засідання, однак до суду не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності, відзив не подавали при винесенні рішення поклалися на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в селі Колодисте Тальнівського району Черкаської області, про що ВК Колодистенської сільської ради Тальнівського району Черкаської області зроблений актовий запис № 04. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження від 16 вересня 2021 року, № витягу 00032623699, відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері дитини. [PERSON] загинув [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13 лютого 2024 року. Відповідно до сповіщення сім`ї сповіщається про смерть [PERSON] [PERSON] , де останній вказаний як батько [PERSON] . Відповідно до заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчених старостою Тальнівської міської ради М. Каперизом, свідки повідомляли, що [PERSON] проживала по [ADDRESS] в цивільному шлюбі з [PERSON] орієнтовно з 2006 року. В 2008 році у них народилась донька [PERSON] , яку [PERSON] вважав своєю донькою, опікувався нею та брав участь у її вихованні. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2024 у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,8825га. Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , відповідно до якої остання вказує, що приймає спадщину після смерті батька [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін Відповідно до ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України ( надалі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд приймає письмові пояснення свідків, оскільки вони узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідками про проживання та фотознімками. Крім того, про існування відносин як батька з донькою і визнання померлим цього факту свідчать і сповіщення про його смерть, надіслані [PERSON] та її заява про прийняття спадщини, де остання вказує [PERSON] своїм батьком. Як встановлено судом, відомості, які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] щодо батька дитини, зокрема по-батькові дитини, відповідає імені [PERSON] . Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Верховний Суд України в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.134 СК України, яка регламентує порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, материнства, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу країни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про батьківство [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення пред`явленого позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Питання щодо розподілу судових витрат заявницею не заявлялося.

Outcome: approved