Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства та зобов`язання внесення відомостей до актового запису про народження, заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [PERSON] є її батьком, проте у актовому записі про народження відомості про батька внесено на підставі ч. 1 ст 135 СК України за вказівкою матері. Її батьки проживали разом як подружжя без реєстрації шлюбу, вели спільний побут та спільне господарство, усі разом зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] помер. Факт батьківства підтверджується висновком Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 15.04.2024 №СЕ-19/111-24/5004/БД. З метою оформлення спадщини після смерті її батька заявник просить встановити факт батьківства [PERSON] відносно неї та внести відповідні відомості до актового запису про її народження. 06.08.2024 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, якою справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження з дотриманням загальних правил, встановлених ЦПК України. 21.10.2024 судом постановлено ухвалу про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Найда О.І. належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . 21.10.2024 від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. 22.10.2024 на виконання вимог ухвали суду від 21.10.2024 від приватного нотаріуса Найди О.І. на адресу суду надійшла копія спадкової справи №06-2024 щодо спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] 08.11.2024 представник заявника адвокат Притульська Л.В. подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила заяву [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Від Голосіївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] заінтересована особа не подала. Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини, внаслідок чого заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом по смерть серії [NUMBER] , виданим 24.01.2024 Київським відділом державної реєстрції смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.06.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиціх в місті Києві, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є: матір [PERSON] , батько [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133. 135 СК України №00047486703 від 16.10.2024 реєстрація актового запису про народження [PERSON] здійснена 01.06.2006 за № 709. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері). Актовий запис зареєстровано в реєстрі 27.09.2013 за №00107742532. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Судом встановлено, що [PERSON] , її мати [PERSON] та [PERSON] (за життя) були зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, відомості, які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] щодо батька дитини, зокрема її по-батькові, відповідає по-батькові [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] спільно виховували [PERSON] , [INFO] . Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. ст. 77, 78 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Слід зазначити, що одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.02.2021 у справі №373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. В даному випадку факт батьківства безумовно підтверджується висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження №СЕ-19/111-24/5004-БД від 15.04.2024, згідно якого ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність складає 99,999701491095%. Тобто [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявником було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження дитини від померлого шляхом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Встановлення факту батьківства має для [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне їй для прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] , оскільки встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення. Також, враховуючи вищевикладене, наявні підстави і для внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] . Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України суд зазначає, що при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved