Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», в особі свого представника звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 157022-КС-004 від 21.05.2021 року, що становить 153965,68 грн., а також судових витрат. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 21.05.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗПОЗИКА») та [PERSON] укладено Договір № 157022-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 21.05.2021 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 157022-КС-004 про надання кредиту. 21.05.2021 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 157022-КС-004про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-0171 , на номер телефону 380 (93) 734-01-00 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 21.05.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 157022-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 60 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0.865875 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 60 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 12.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 157022-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 23 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3 450,00 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 157022-КС-004 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 157022-КС-004 позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 157022-КС-004 позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором № 157022-КС-004 на загальну суму 85 422,21 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у неї станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за Договором № 157022-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 153 965,68 грн, що складається з: - Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 69 597,48 грн; - Суми прострочених платежів по процентах - 84 368,20 грн; - Суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 02.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено проведення засідання. Заочним рішенням від 15.04.2024 року позов Товариства обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №157022-КС-004 про надання кредиту від 21.05.2021 року в розмірі 153965 (сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 68 копійок: з яких: 69597,48 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 84368,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок Ухвалою суду від 07.06.2024 поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 15.04.2024 року. Заяву представника [PERSON] - [PERSON] про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 15.04.2024 року у цивільній справі №465/10146/23 за позовною заявою Товариства обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 17.09.2024року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилався на наступні обставини. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України). Як вбачається з позовної заяви, позивач стверджує, що на виконання умов кредитного договору позивачем було перераховано відповідачу обумовлені суми грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі Закон №996-XIV) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З вищевикладеного випливає, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом №996-XIV. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №755/2284/16-ц. Разом із тим, ні під час звернення до суду із даним позовом, ні під час розгляду справи, позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу кредитних коштів (первинних бухгалтерських документів); клопотань про витребування відповідних доказів судом ним заявлено не було. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №755/18920/18. Щодо наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості зазначає наступне. Надані позивачем розрахунки заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містять відомостей, що дозволили б суду чи стороні відповідача перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такі розрахунки не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону №996-XIV. Отже, такі самі по собі без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником вони не є підтвердженням наявності заборгованості. Крім того, як згадано вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №157022-КС-004 про надання кредиту від 21.05.2021 року в розмірі 153965 (сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 68 копійок: з яких: 69597,48 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 84368,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах. Відсотки за прострочені платежі є значно вищими за суму основної заборгованості. На даний час судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. 1048, ст. 1050, ст. 625 ЦК України у кредитних спорах є сформованою. Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. У зазначеній Постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з логікою Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Отже, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Крім того, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: «Проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». Отже, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних). Велика Палата Верховного Суду дійшла до вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. У даній справі та у позовній заяві позивач не зазначив та чітко не обґрунтував які саме проценти ним заявились до стягнення, проценти за користування кредитом чи проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами. Позовна заява та долучені до такої документи не містять жодних тверджень щодо терміну чи строк дії кредитного договору укладеного між АТ «Універсал банк» та відповідачем. Фактично позивачем одночасно, як підстави позову, застосовано ст. 1048 та ст. 625 ЦК України, що виключається та чому не надано належної правової оцінки. Враховуючи вищевикладене, вважаю позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, та, відповідно, прошу відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] 20.09.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилається на наступне. Так. звертає увагу суду, що у відзиві на позовну заяву сторона відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: - Укладення Кредитного договору та Додаткової угоди з Позивачем; - Здійснення платежів за Кредитним договором. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 60 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується трьома довідками про перерахування кредитних коштів. Також, 12.08.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 157022-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 23 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 3 450,00 грн. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Додатковою угодою № 1 виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 23 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про перерахування кредитних коштів. Щодо перерахування Позивачем на рахунок Відповідача кредитних коштів в розмірі 23 000,00 грн. повідомляємо, що до позовної заяви була додана довідка, сформована в платіжній систему «ТАС Pay», з якої вбачається, що позичальнику на його картку було здійснено перерахування кредитних коштів платежем у розмірі 23000,00 грн. Відповідач в підтвердження своїх доводів про начебто не отримання кредиту від Позивача, міг просто надати суду виписку зі свого карткового рахунку в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється за допомогою Посередників на підставі відповідних договорів з Посередниками. Щодо нарахування відсотків звертають увагу суду, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів, які Позичальник зобов`язаний сплачувати відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 1 Кредитного договору термін дії договору до 05.11.2021. Згідно з п. 4 Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору сторони домовились продовжити термін дії Договору до 27.01.2022. Як ми бачимо з розрахунку заборгованості, сума заборгованості Відповідача за Кредитним договором після 27.01.2022 припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий Позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 27.01.2022) до дати створення цього розрахунку заборгованості. У першій таблиці вищезазначеного розрахунку заборгованості зазначено, що він виконаний станом на 03.11.2023. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник надали заяви про розгляд справи без їх участі, а також зазначили, що заперечують проти позовних вимог у повному обсязі, та просять суд відмовити у їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності та кожен доказ окремо, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21.05.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №157022-КС-004 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. За умовами Кредитного договору кредит надано на 24 тижнів; процентна ставка за кредитом: в день 0,86587500 фіксована; комісія за надання кредиту: 9000,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 60000,00 грн.; термін дії договору: до 05.11.2021 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 132000,00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3599,19 процентів. Вищевказаний кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.12 договору про надання кредиту, «Юридична адреса та реквізити сторін». Сторони в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказаного договору додані правила надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» , візуальна форма послідовності дій клієнта та анкета клієнта. З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснений сторонами кредитного договору щодо його укладення. ТОВ «Бізнес позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором №157022-КС-004 про надання кредиту, перерахувавши 21.05.2021 року відповідачу на картковий рахунок [NUMBER] , вказаний позичальником відповідачем в особистому кабінеті, грошові кошти у загальному розмірі 60000,00 грн., трьома платежами, що підтверджується копіями повідомлення платіжної системи. 12.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ФОП [PERSON] укладена Додаткова угода №1, до договору №157022-КС-004 про надання кредиту від 21.05.2021 року, якою кредит збільшується на 23000,00 грн. та кредитодавець на умовах викладених у Договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 23000,00 грн. у строки та на умовах викладених у Договорі. Продовжено строк кредиту на 83 днів. Продовжено термін дії Договору до 27.01.2022 р. Після укладання Додаткової угоди та збільшення суми кредиту: - загальна сума отриманого кредиту становить: 73007,85 (п.1 та п.2.1 Додаткової угоди); - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 148548,54 грн. Комісія за зміну умов Договору : 3450,00 грн. Дана Додаткова угода підписана ФОП [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, про що позначено у п. 14 «Юридична адреса та реквізити кредитодавця та позичальника». ТОВ «Бізнес позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за Додатковою угодою №1 до Договору №157022-КС-004 про надання кредиту, перерахувавши 12.08.2021 року відповідачу на картковий рахунок [NUMBER] , грошові кошти у розмірі 23000,00 грн., одним платежем, що підтверджується копією повідомлення платіжної системи. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №157022-КС-004 [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором №157022-КС-004 на загальну суму 85422,21 грн. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання кредиту станом на 02.11.2023 року вона має заборгованість у розмірі 153965,68 грн. з яких: 69597,48 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 84368,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що відповідачу було надано кредит у розмірі 60000,00 грн. терміном до 05.11.2021 року, а після було укладено додаткову угоду та було надано кредит у розмірі 23000,00 грн. терміном до 27.01.2022 року. Так, відповідач частково погашала суму заборгованості по кредиту, що підтверджується наданими нею платіжними квитанціями, а також з розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що ці платежі були враховані при формуванні остаточної заборгованості за кредитним договором. З Кредитного договору вбачається, що процентна ставка є фіксованою. Термін дії договору №157022-КС-004 про надання кредиту від 21.05.2021 року встановлений до 05.11.2021, та термін дії Додаткової угоди 1 до Договору №157022-КС-004 про надання кредиту від 21 травня 2021 року встановлений до 27.01.2022. Як вбачається з розрахунку ТОВ «БІЗПОЗИКА» нею нараховувались відсотки до 27.01.2022, тобто посилання сторони відповідача, що проценти були нараховані поза межами строків Кредитного договору не знайшли свого підтвердження. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем підписані умови кредитного договору, а також умови Додаткової угоди 1 до Договору №157022-КС-004 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Отже, відповідач при укладанні кредитного договору знала та повинна була знати умови підписаного нею договору та його правила, і в разі незгоди могла відмовитися від його підписання, висловити свої заперечення, не користуватися даними коштами. Однак, відповідачем не надано таких доказів суду. Відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання нею своїх зобов`язань за вищевказаним договором №157022-КС-004 на користь ТОВ «Бізнес Позика». Таким чином, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання за договором про надання кредиту, укладеним між нею та ТОВ «БІЗПОЗИКА», суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором у сумі 153965,68 грн. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути, понесені ним судові витрати у розмірі 2147,20 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved