Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

31 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Харківської міської ради про встановлення факту спільного проживання\~із\~спадкодавцем та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в якому просить встановити факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; визнати за нею право на спадкування за законом, як спадкоємиці четвертої черги на квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона, [PERSON] у 1979 році за місцем своєї колишньої роботи познайомилась із [PERSON] , 1956 р.н., яка на той час проживала за адресою [ADDRESS] разом із своїми батьками - матір?ю [PERSON] , батьком [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] 1954 р.н. 3 моменту знайомства вони здружились і дуже часто проводили дозвіл разом, вона добре знала сім?ю [PERSON] , а вони її. Приблизно з середини 1980 року вона, у зв?язку із тим, що в неї була неблагопристойна сім?я (батьки випивали та часто сварились), за пропозицією батьків [PERSON] , позивач переїхала жити до них. До сім?ї [PERSON] була прийнята як їх родичка. Саме з цього моменту вони фактично почали жити однією сім?єю, приймаючи участь у житі один одного. Вона також познайомилась з оточуючими сім?ї [PERSON] , які також сприймали її як родичку, яка з ними постійно проживає. Маги [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Батько [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батьків [PERSON] залишилась їх чотирьох кімнатна квартира [ADDRESS] . В цій квартирі стали проживати позивач, [PERSON] , та її рідна сестра [PERSON] . Прописаною в цій квартирі [PERSON] не була, оскільки була прописана за місцем проживання своїх батьків в квартирі [ADDRESS] . Внаслідок відсутності постійного заробітку за квартирою [ADDRESS] стала накопичуватися заборгованість за комунальними послугами. Наприкінці 2004 року [PERSON] отримала у власність за заповітом після смерті своїх батьків квартиру [ADDRESS] . Зважаючи на свої сімейні зобов?язання вона вирішила продати цю квартиру, а за отримані кошти вони з сестрами Рейзельман погасили борги та приватизували квартиру [ADDRESS] , приватизація відбулась на ім?я [PERSON] та [PERSON] . Оскільки ця квартира потребувала багато витрат вони вирішили її продати та придбати іншу, більш меншу і не таку витратну. 07.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] оформили договір продажу квартири [ADDRESS] , а 14.05.2004 року вони придбали двокімнатну квартиру [ADDRESS] , оформивши договір купівлі-продажу на ім"я [PERSON] . 3 07.07.2004 року вони всі втрьох, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] офіційно зареєстровані, як особи, які проживають у квартирі [ADDRESS] . З моменту придбання вищевказаної квартири, вони втрьох продовжили проживати однією сім?єю, так саме як і до цього мали спільні витрати, спільний бюджет, спільне харчування, купували майно для спільного користування, приймали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надавали один одному взаємну допомогу, всі разом користувались житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] . Похованням [PERSON] вони займались у двох - позивач і [PERSON] , а [PERSON] мені вже довелось ховати позивачу [PERSON] . 3 моменту смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Ані [PERSON] , ані [PERSON] не мали більше жодних родичів, не були одружені та не мали дітей, заповіт померлі не оформлювали. 15.09.2020 року позивач звернулась до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття у спадщину за законом квартири [ADDRESS] . 02.10.2020 року Державний нотаріус Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліна О.М. відмовила у вчинені нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги з підстав відсутності встановленого судом факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем. Викладені обставини зумовили позивача звернутися до суду із вказаним позовом. В поданому відзиві 30 серпня 2021 року представник відповідача Харківської міської ради проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання, наявність лише документів, пов`язаних зі смертю та похованням спадкодавця, не є доказом перебування з ним у фактичних сімейних відносинах. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, доводи, викладені у відзиві на позовну заяву підтримав. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, заслухавши, допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] у 1979 році за місцем своєї роботи познайомилась із [PERSON] , 1956 р.н., яка на той час проживала за адресою [ADDRESS] разом із своїми батьками - матір?ю [PERSON] , батьком [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] 1954 р.н. З 1980 року [PERSON] переїхали жити до сім`ї [PERSON] . Мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . Батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] . В 2004 року [PERSON] отримала у власність за заповітом після смерті своїх батьків квартиру [ADDRESS] . 29 квітня 2004 року згідно приватизаційного платіжного доручення № 2584-Х2, квартиру [ADDRESS] , було приватизовано на ім`я [PERSON] та [PERSON] . 07.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] оформили договір продажу квартири [ADDRESS] . 14.05.2004 року [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу № 1581, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Зінченко Р.П. придбала двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Згідно довідки № 2764 від 10.09.2004 року, виданої КЖЕП № 122 у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 07 липня 2004 року були зареєстровані [PERSON] , 1956 року народження, [PERSON] , 1954 року народження та [PERSON] , 1959 року народження. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2016 року. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.04.2020 року. Відповідно до акту на ритуальні послуги та предмети ритуального призначення (Крематорій) від 02 квітня 2020 року, виданого КП «Риутал» ХМР організацією, проведенням та оплату поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу № 1581, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Зінченко Р.П. За життя [PERSON] та [PERSON] заповіт не складали. 15.09.2020 року позивач звернулась до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття у спадщину за законом квартири [ADDRESS] . Постановою Державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Нікуліною О.М. від 02 жовтня 2020 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги, після померлої [INFO] [PERSON] , з підстав відсутності встановленого судом факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем. Відповідно до статей\~4\~та\~19 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних відносин. Відповідно до положень\~ст. 293 ЦПК України\~суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами. Так, на підставі наданих до суду письмових доказів та показів свідків [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала та по теперішній час зареєстрована разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за однією адресою: [ADDRESS] , з 07 липня 2004 року по дату відкриття спадщини, а саме: по 01.04.2020 року. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно\~ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статей\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першої та другої\~статті 1258 ЦК України\~встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що інших спадкоємців, окрім [PERSON] після смерті [PERSON] немає. Змістом положень\~статті 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною другою\~статті 1274 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), підлягають врахуванню правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (п. 23). Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки в позасудовому порядку позивач не може оформити своїх спадкових прав через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем, вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відтак, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за нею права власності на майно, належне померлій [PERSON] , також підлягають задоволенню у повному обсязі, адже ці вимоги належним чином обґрунтовані та підтверджуються наявними матеріалами справи, показами свідків, фотокартками. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, зважаючи на всі вищезазначені норми закону, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними та обґрунтованими, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved