Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі АТ «ПУМБ») з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 16.09.2022 на підставі Заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування №0101734/081 ПАТ «МТБ» відкрито відповідачу поточний рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] в іноземній валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено та видано платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit Quick Classic № [NUMBER] . Обслуговування рахунку здійснюється на умовах і в порядку, передбаченому законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи Visa International, правилами користування платіжною карткою, договором банківського рахунку. 16.09.2022 на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 9\~166,96 євро, замість правильної суми коштів 91,67 євро за операцією переказу коштів з-за кордону у розмірі 378 390,86 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в євро. Указує, що по всім переказам з-за кордону, що здійснені у валюті малагасійські аріарі внаслідок рахункової помилки у програмному комплексі процесингового центру АТ «ПУМБ» на рахунки отримувачів переказу зараховувалася грошова сума у стократному розмірі від ініційованої суми переказу. Помилка полягала в тому, шо програмне забезпечення не відокремлювало дві останні цифри транзакції комою від решти суми валютної транзакції, що і призвело до стократного збільшення. Отже, різниця між 9\~166,96 євро та 91,67 євро, яка становить 9\~075, 02 євро, є безпідставно набутими відповідачем грошовими коштами, які не повернуті останнім та становлять суму його боргу. Після виявлення помилки щодо безпідставного зарахування коштів на рахунок відповідача у стократному розмірі від ініційованої суми переказу та при здійсненні отримувачем видаткових операцій понад суму залишку власних коштів на рахунку, АТ «ПУМБ» здійснено коригування помилкового зарахування коштів по операціях, у тому числі щодо рахунку відповідача, на якому 11.10.2022 утворилася заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 9\~075,02 євро, що є майном, отриманим відповідачем без достатньої правової підстави.\~ Листом від 20 жовтня 2022 року ПАТ «МТБ Банк» з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом. 27 жовтня 2022 року між ПАТ «МТБ Банк» та АТ «ПУМБ» укладено Договір про відступлення права вимоги № 005/10-2022. Згідно з цим договором до Нового кредитора переходять Права вимоги Первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. 27 жовтня 2022 АТ «ПУМБ» сплатив ПАТ «МТБ Банк» ціну прав вимоги згідно з умовами, викладеними у розділі 2 Договору про відступлення права вимоги. Згідно з Реєстром боржників, що є невід`ємною частиною Договору про відступлення права вимоги, ПАТ «МТБ Банк» відступив АТ «ПУМБ» права вимоги заборгованості у розмірі 9\~075,02 євро до Боржника [PERSON] . Листом від 31 жовтня 2022 року ПАТ «МТБ Банк» сповістив відповідача про укладення з АТ «ПУМБ» Договору відступлення прав вимоги, внаслідок чого права вимоги щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком [PERSON] відступлені до АТ «ПУМБ», як до нового кредитора, та необхідності погашення заборгованості у розмірі 9\~075,02 євро на користь нового кредитора. Посилаючись на те, що кошти у розмірі 9\~075,02 євро відповідачем у добровільному порядку не повернуті, позивач просить стягнути їх з відповідача на свою користь, а також стягнути понесені ним судові витрати. Представник АТ «ПУМБ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання у справі не з`явився, відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від нього до суду не надходило. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду неврученим з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відтак, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не подав до суду відзив на позовну заяву, тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на викладене, суд, відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 указано, що у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 07.11.2024. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. \~ \~ AT «ПУМБ» та ПАТ «МТБ БАНК» є учасниками Міжнародної платіжної системи Visa International, яка внесена до реєстру платіжної інфраструктури, що ведеться Національним банком України. \~ \~ 16\~вересня 2022\~року на\~підставі Заяви\~про приєднання\~до договору\~про видачу\~та обслуговування\~особистої платіжної\~картки,\~надання санкціонованого\~овердрафту та\~послуг дистанційного\~банківського обслуговування\~№0101734/081 Публічним акціонерним товариством «МТБ Банк» відкрито [PERSON] поточний рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] в іноземній валюті євро, до поточного рахунку на ім`я відповідача випущено та видано платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit Quick Classic № [NUMBER] . 16 вересня 2022 року на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі 9\~166,96 євро замість правильної суми коштів 91,67 євро за операцією переказу коштів з-за кордону у розмірі 378\~390,86 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в євро. Як зазначає позивач, помилка в розрахунках була обумовлена тим, що в програмному компоненті Integrated Transaction Management версії 4.5 (далі за текстом - Програма ITM), який є частиною програмного забезпечення процесингового центру, було неправильно визначено «параметр експоненти», який визначає скільки цифр у кінці суми переказу, який підлягає зарахуванню отримувачу, мають бути відокремлені комою. У «параметрі експоненти» замість значення «2» було вказано значення «0», що призвело до того, що програмне забезпечення ІТМ не ставило кому перед двома останніми цифрами суми транзакції для позначення останніх двох цифр як сантими. Необхідність відокремлення двох останніх цифр суми транзакції комою від решти суми валютної транзакції MGA пояснюється тим, що мінімальною одиницею MGA є один сантим, що становить одну соту (1/100) валюти малагасійський аріарі (MGA). Якби програмні компоненти, що визначають «параметр експоненти», були реалізовані належним чином, останні дві цифри були б позначені як сантими, в результаті чого на рахунки отримувачів були б зараховані коректні суми транзакцій. Натомість, до моменту виявлення та усунення проблеми, на рахунки отримувачів були зараховані суми, що в сто разів перевищували фактичні суми, які мали б бути зараховані. Наявність вищевказаної помилки в Програмі ITM, що використовується для управління транзакціями за платіжними картками, яка належить компанії Euronet USA, LLC та підтримується нею, підтверджується листом компанії Euronet. По рахунку відповідача 16.09.2022 утворилась заборгованість за технічним (несанкціонованим) овердрафтом у розмірі 9\~075,02 євро. Листом від 20 жовтня 2022 року за вих. № 01/615-01/ОВ49 ПАТ «МТБ Банк» з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом. 27 жовтня 2022 між ПАТ «МТБ Банк» та АТ «ПУМБ» укладено Договір про відступлення права вимоги № 005/10-2022. Відповідно до указаного договору до Нового кредитора переходять Права вимоги Первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існують на момент переходу цих прав. 27 жовтня 2022 року АТ «ПУМБ» сплатило ПАТ «МТБ Банк» ціну прав вимоги згідно з умовами, викладеними у розділі 2 Договору про відступлення права вимоги. Відповідно до реєстру боржників Додаток №1 до Договору про відступлення права вимоги, що є невід`ємною частиною Договору про відступлення права вимоги (№з/п 39), ПАТ «МТБ Банк» відступив АТ «ПУМБ» права вимоги заборгованості у розмірі 9\~075,02 євро до Боржника [PERSON] . З листа від 31 жовтня 2022 за вих. № 01/792.1-01/ОВ49 слідує, що ПАТ «МТБ Банк» сповістив відповідача про укладення з АТ « ПУМБ» Договору відступлення прав вимоги, внаслідок чого права вимоги щодо відшкодування заборгованості за технічним (несанкціонованим) овердрафтом за рахунком [PERSON] відступлені до АТ «ПУМБ» як до нового кредитора, та необхідності погашення заборгованості у розмірі 9 075,02 на користь нового кредитора. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 11, частинами першою, другою статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У той самий час сама лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин, що виникають між цими особами. Для визнання відповідних зобов`язань між сторонами договірними необхідним є встановлення факту їх виникнення саме на підставі умов та на виконання відповідного договору. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 912/2601/19, від 26 травня 2021 року у справі № 202/7994/17-ц. У справі,\~яка розглядається,\~встановлено,\~що 16.09.2022 банком на рахунок відповідача були помилково зараховані грошові кошти в розмірі 9 166,96 євро замість правильної суми коштів 91,67 євро за операцією переказу коштів з-за кордону у розмірі 378 390,86 малагасійських аріарі (MGA), з конвертацією цих коштів в євро. Згідно зі статтею 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, наявні всі обов`язкові умови для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення: набуття або збереження майна; набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою); відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Таким чином, установивши, що на рахунок відповідача [PERSON] банком помилково зараховано грошові кошти за одним переказом у стократному розмірі від ініційованої суми операції, грошові кошти у розмірі 9\~075,02 євро вважаються отриманими відповідачем безпідставно у розумінні статті 1212 ЦК України та є такими, що підлягає поверненню. При цьому несанкціонований овердрафт, який виник у зв`язку із помилковим зарахуванням коштів на рахунок [PERSON] є заборгованістю відповідача перед банком, що не була обумовлена договором. Указані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 183/5849/23. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь АТ «ПУМБ» підлягають стягненню кошти у розмірі 9\~075,02 євро. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають також документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, понесені останнім при поданні позовної заяви до суду, а саме в розмірі 5\~433,39 грн.

Outcome: approved