Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить, мотивуючи його тим, що вона та відповідач є батьком сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно та не в достатньому розмірі. Дитина проживає та перебуває на утриманні позивачки. Між батьками не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини. Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивачка просить суд стягнути з відповідача на\~її користь\~аліменти у\~розмірі 1/2\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною повноліття. Ухвалою суду від 01.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі. Представник позивачки в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23.10.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с.10). В позовній заяві позивач вказала, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини надає не регулярно та не в достатньому розмірі. Позивач сама не в змозі забезпечувати сина всім необхідним самостійно. Відповідач є працездатною особою, регулярно отримує заробітну плату. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Врахувавши обставини,\~передбачені ст.\~182\~СК України,\~приймаючи до\~уваги матеріальне\~становище сторін,\~визнання батьком\~позову,\~виходячи з\~засад розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~суд задовольняє\~позов та\~стягує з\~відповідача на\~користь позивача\~на утримання\~дитини аліменти\~в розмірі 1/2\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved