Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

09.09.2024 представник позивача адвокат Потупа С.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить виділити позивачу [PERSON] в натурі належну їй частку у праві спільної часткової власності на земельні ділянки: - площею 1,1333 га, кадастровий номер 3223386400:04:001:0016, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить позивачу згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ №093336 від 15.10.2010, з Додатком списку співвласників земельної ділянки, в якому позначена під № [NUMBER] , площею 0,5666 га; - площею 1,0340 га, кадастровий номер 3223386400:06:020:0015 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить позивачу згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 093338 від 15.10.2010, з Додатком списку співвласників земельної ділянки, в якому позначена під № [NUMBER] , площею 0,5170 га; - площею 0,3887 га, кадастровий номер 3223386400:04:004:0049, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Бориспільського району Київської області, яка належить позивачу згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ №093337 від 15.10.2010, з Додатком списку співвласників земельної ділянки, в якому позначена під № [NUMBER] , площею 0,1943 га. Понесені судові витрати просить залишити за позивачем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] є власником частки зазначених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Пристромської сільської ради Бориспільського району Київської області. Власником іншої частки була [PERSON] , яка [INFO] померла. Відповідач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , належним чином прийняла спадщину, та за нею визнано право власності на спадкове майно, в тому числі на спірну частку земельних ділянок. 01.11.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Пономарьова В.М. вважала за доцільне виділити спірні земельні ділянки в натурі сторонам у відповідності до межових точок координат, визначених в кадастрових планах. В підготовчому засіданні представник позивача адвокат Потупа С.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Пономарьова В.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила задовольнити їх. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 093336, виданого 15.10.2010, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,1333 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована та території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Також, згідно з копією Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 093338, виданого 15.10.2010, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,0340 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована та території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Крім того, згідно з копією Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 093337, виданого 15.10.2010, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3887 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована та території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Крім того, відповідно до Додатків до зазначених Державних актів на право власності на земельну ділянку в Списку співвласників вказаних земельних ділянок значаться [PERSON] та [PERSON] . Факт спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] у праві власності на спірні земельні ділянки підтверджується наданими до позову копіями Витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2014. Відповідно до копії рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.01.2016, серед іншого, за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 1,0340 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , якій ця ділянка належала згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №093338 від 23 червня 2010 року та додатку до нього серія АА №165411 від 21 червня 2010 року. Визнано за [PERSON] \~ право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,3887га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , якій ця ділянка належала згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №093337 від 23 червня 2010 року та додатку до нього, серія АА №165410 від 21 червня 2010 року. Визнано за [PERSON] \~ право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 1,1333га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пристромської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , якій ця ділянка належала згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ №093336 від 23 червня 2010 року та додатку до нього, серія АА №165409 від 21 червня 2010 року. До позову додано схеми розподілу земельних ділянок з кадастровими номерами 3223386400:04:001:0016, 3223386400:06:020:0015, 3223386400:04:004:0049 та кадастрові плани зазначених земельних ділянок. Відповідно до\~ст.\~ст.15, 16\~Цивільного\~кодексу\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 ст.\~88\~Земельного кодексу\~України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до ч. 4 ст.\~88\~Земельного кодексу\~України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до ст. 316 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня1997року, право власності - це право особи на майно, яке він здійснює відповідно до закону, по своїй волі і незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності складають володіння, користування і розпорядження. Володіння майном має на увазі юридично закріплену можливість фактично володіти майном, впливати на нього у будь-який момент, здійснювати відносно такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, отримувати з цього користь, вигоду. Розпорядження майном - це можливість власника встановлювати, змінювати, припиняти юридичне існування майна. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~Главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Частиною 1\~ст.\~356\~ЦК\~України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3\~ст.\~358\~ЦК\~України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст.\~364\~ЦК України\~співвласник має\~право на\~виділ у\~натурі частки\~із майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що сторони у справі є співвласниками у праві спільної часткової власності, по частці кожен, трьох земельних ділянок. В добровільному порядку укласти Договір про виділ часток в натурі, відповідно до ч.4 ст.364 ЦК України, відповідач відмовляється, а відтак позивач, як співвласник, не має змоги вільно розпорядитися своєю часткою у спільному майні сторін. Як зазначив у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17, оскільки спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а\~можливий поділ цього майна в натурі\~між сторонами, то право спільної часткової власності на нього припиняється. Зважаючи на вищевикладене, повно і всебічно дослідивши матеріали справи та надані сторонами пояснення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягає.

Outcome: approved