Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

12 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до розпорядження №989 Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа. \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної, моральної шкоди, в обгрунтування якого зазначає, що 01.09.2020 року, близько 13:03 год., на дорозі Р-74, напрямком м.Кривий Ріг с.Широке Дніпропетровської області, належний йому автомобіль «JAC J5 1.5і», державний номерний знак [NUMBER] , отримав значні механічні ушкодження в результаті зіткнення на нерегульованому трьохсторонньому перехресті з автомобілем «ЗАЗ -110307», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Згідно протоколу серії ААД №231741 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП від 20.02.2022 року, в діях водія [PERSON] , який рухався по перехрестю з другорядної дороги, вбачається невиконання вимог п.1.5, 2.3б, 10.1, 16.3, 16.12 Правил дорожнього руху. Згідно постанови від 08.12.2023 року, водія [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 24.09.2021 року постановою Широківського районного суду по справі №197/956/20 провадження відносно [PERSON] закрите, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Цивільна-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ-110307», держаний номерний знак [NUMBER] , випуску 2004 року, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 23.10.2004 року [PERSON] не застрахована. [PERSON] керував автомобілем на підставі водійського посвідчення ЯАА №359998 категорій «А», В». Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «JAC J5 1.5і», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована, згідно полісу № [NUMBER] в АТ «СГ «ТАС». Для встановлення вартості матеріального збитку, відповідно до заяви, був запрошений судовий експерт- автотоварознавець [PERSON] , який склав висновок автотоварознавчого дослідження №218/20 від 19.11.2020 року, згідно якого вартість матеріальної шкоди на той час складала 47139,10 грн. У зв`язку з інфляцією, за роки судових слухань, він вимушено знову звернувся до судового експерта [PERSON] для перерахування вартості матеріального збитку. Відповідно до висновку №212/23 від 12.12.2023 року матеріальна шкода, заподіяна власнику «JAC J5 1.5і», державний номерний знак [NUMBER] , склала 78683,05 грн., яку просить стягнути. Під моральною шкодою позивач розуміє душевні, психічні, фізичні страждання, заподіяні незаконними діями водія «ЗАЗ-110307» [PERSON] , по відношенню до нього, - моральну компенсацію оцінює в 7100,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати за місяць з 01.01.2024 року); також по відношенню до його пошкодженого майна автомобіля, який знаходився в доброму технічному стані, а після пригоди втратив товарний вид, - моральну компенсацію оцінює як еквівалентну розміру мінімальної заробітної плати за півтора місяця 10650,00 грн. Також зазначає, що моральну шкоду оцінює, виходячи з характеру та тривалості переживань, витрат часу на збір доказів для подання позову до суду, істотність вимушених змін життєвих відносин, часу та зусиль, необхідних для відновлення колишнього стану здоров`я та спокою. Просить стягнути вказану суму шкоди та судові витрати у розмірі 12972,40 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. У судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 22 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року витребувано від Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію щодо розміру сплаченого відшкодування [PERSON] , поліс №А06744256 в АТ «СГ «ТАС», внаслідок пошкодження його транспортного засобу марки «JAC J5 1.5і», що мало місце 01 вересня 2020 року за участі водія [PERSON] . На адресу суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро України №4-06/47626 від 06.11.2024 року, у якому зазначено, що проведеною перевіркою не встановлено здійснення відшкодування [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] (поліс А06744256 в АТ «СГ «ТАС») внаслідок пошкодження його транспортного засобу марки «JAC J5 1.5і», реєстраційний номер [NUMBER] , що мало місце 01 вересня 2020 року за участі водія [PERSON] . Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року встановлено, що 01.09.2020 року, о 13:03 год., на автошляху Р-74, перехрекстя автошляху Р-74 та дороги Широківського району Дніпропетровської області, яка веде до складів з вибуховими матеріалами, водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем ЗАЗ-110307, державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті рівнозначних доріг, повертаючи праворуч, не переконався у безпечності своїх дій, не дав дорогу, та скоїв зіткнення з автомобілем JAC 15, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який на перехресті рухався праворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальнимм збитками. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.9-10). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На час розгляду справи в суді вказана постанова є чинною, не скасовувалася, а тому суд вважає встановленим факт вини водія у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «JAC J5», державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~є [PERSON] (а.с.5). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №218/20 від 19 листопада 2020 року, сума матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «JAC J5 1.5і», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , складає 47139,10 грн. (а.с.11-37). Згідно висновку експерта №212/23 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку від 15 грудня 2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля«JAC J5 1.5і, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , на підставі вихідних даних технічного огляду вказаного автомобіля, проведеного 18 вересня 2020 року, на момент проведення дослідження 12 грудня 2023 року складає 78683,05 грн. (а.с.40-67). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Вказаний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508св18), що відповідає висновку, зробленому у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 645/3746/16 (провадження № 61-31661св18), згідно якого за правилами статей 1188, 1192 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у розмірі реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі У статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 1 березня 2013 року роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Позивач є власником транспортного засобу «JACJ51.5і», державний номерний знак [NUMBER] , а отже має право вимагати від відповідача відшкодування шкоди, завданої автомобілю, пов`язаної з відновленням належного йому транспортного засобу, що являє собою витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч.ч.1,2 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України). Враховуючи зазначені обставини, а також те, що відзиву відповідачем не надано, доводи позивача щодо заявлених вимог нічим не спростовуються, і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 78683,05 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно ч.1, п.3 ч.2, ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як було встановлено судом, позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих відносин, яких він зазнав, у зв`язку з пошкодженням його майна. При вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 17750,00 грн. відповідає засадам розумності та справедливості, а також є доведеним у такому розмірі. Статтею 141 ЦПК України визначається розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг від 09 січня 2024 року року; розрахунок понесених витрат, акт виконаних робіт від 11 січня 2024 року. Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено,\~що правова\~допомога позивачу\~фактично була\~надана,\~відповідачем не\~подано клопотання\~про зменшення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Також, підлягає стягненню з відповідача понесені позивачем витрати зі сплату судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати на залучення експерта автотоварознавця, відповідно до ст.139 ЦПК України. Загальний розмір підтверджених судових витрат, який підлягає стягенню з відповідача, становить 12972,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved