Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У грудні 2021 року Київський обласний центр зайнятості, який є правонаступником Броварського міськрайонного центру зайнятості (далі Центр зайнятості), звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з [PERSON] на його користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в розмірі 15530 грн. 50 коп. В обґрунтування позову зазначав, що на підставі поданої 16 червня 2020 року [PERSON] заяви Центром зайнятості було зареєстровано відповідача як таку, що шукає роботу, надано їй статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю. 03 лютого 2021 року Центром зайнятості припинено реєстрацію безробітної [PERSON] та виплати їй допомоги по безробіттю у зв`язку із встановленим фактом працевлаштування відповідача під час її перебування на обліку в Центрі зайнятості як безробітної. На підставі акта розслідування Центром зайнятості було прийнято наказ від 18 лютого 2021 року за №\~15 про повернення [PERSON] виплаченої допомоги по безробіттю за період з 10 листопада 2020 року по 02 лютого 2021 року в розмірі 18530 грн. 50 коп., який разом із претензією №\~1711056/3-21 від 18 лютого 2021 року направлено відповідачу. Після ознайомлення з матеріалами розслідування 31 березня 2021 року [PERSON] взяла на себе зобов`язання здійснювати добровільне погашення заборгованості шляхом часткового щомісячного перерахування грошових коштів на рахунок позивача. Станом на 23 грудня 2021 року відповідачем за період з квітня по грудень 2021 року було здійснено погашення боргу в загальному розмірі 3000 грн. у зв`язку з чим 01 листопада 2021 року Центром зайнятості повторно було направлено на адресу [PERSON] претензію, яка залишена останньою без задоволення. Станом на 23 грудня 2021 року [PERSON] має перед Центром зайнятості борг по незаконно отриманій допомозі по безробіттю в розмірі 15530 грн. 50 коп. Представник позивача Авраменко О.Ю. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просила суд задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем її проживання, про причини неявки суд вона не повідомила, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду не подавала. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що із 16 червня 2020 року відповідача [PERSON] на підставі поданих заяв про надання (поновлення) статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати матеріальної допомоги по безробіттю позивачем Центром зайнятості зареєстровано, відповідача, як таку, що шукає роботу, надано їй статус безробітної та призначена матеріальна допомога по безробіттю. У період з 10 по 27 листопада 2020 року [PERSON] була працевлаштована на посаду сторожа в Броварській гімназії ім. С.І.\~Олійника, що підтверджується заявами відповідача про прийняття на роботу від 09 листопада 2020 року, про звільнення від 27 листопада 2020 року, наказами директора гімназії від 09 листопада 2020 року №\~241-к/тр про призначення на посаду, від 27 листопада 2020 року №\~246-к/тр про звільнення відповідача з посади. Згідно із актом Центру зайнятості №\~15 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України Про обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 03 лютого 2021 року розслідуванням встановлено, що за результатами звірки з Пенсійним фондом України виявлено, що [PERSON] у період перебування на обліку в Центрі зайнятості як безробітна (з 16 червня 2020 року) вступила у трудові відносини із Броварською гімназією ім. С.І.\~Олійника. Із довідки Центру занятості вбачається, що допомога по безробіттю, яка підлягає перерахунку та поверненню, за період з 10 листопада 2020 року по 02 лютого 2021 року відповідача [PERSON] становить 18530 грн. 50 коп. 18 лютого 2021 року Центром занятості прийнято наказ за №\~15 про повернення коштів, виплачених, як допомога по безробіттю [PERSON] у розмірі 18530 грн. 50 коп., який разом із претензією від 18 лютого 2021 року №\~171/1056/3-21 направлявся [PERSON] . На звороті вказаної претензії міститься розписка відповідача від 31 березня 2021 року, у якій зазначено, що вона ознайомилася із матеріалами та зобов`язується проводити часткову сплату в рахунок погашення заборгованості не менше ніж 1000 грн. у місяць. Згідно із даними персональної картки №\~ [NUMBER] створеної Центром зайнятості відповідачем [PERSON] здійснено повернення отриманої допомоги по безробіттю 01 травня 2021 року в розмірі 1000 грн. та 21 вересня 2021 року в розмірі 2000 грн., всього 3000 грн. 01 листопада 2021 року позивачем Центром зайнятості повторно направлялася претензія відповідачу [PERSON] про повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю в розмірі 15530 грн. 50 коп., яка залишена останньою без задоволення. У ч. 3 ст. 3 Закон України Про зайнятість населення від 05 липня 2012 року №\~5067-VI визначено, що зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про зайнятість населення до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02 березня 2000 року №\~1533-III застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно із абз. 1 ч. 3 ст. 36 вказаного Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ст. 39 Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Верховний Суд України у постанові від 02 липня 2014 року у справі №\~6-91цс14 виклав правову позицію, що закон (ст. ст. 1212, 1215 ЦК України) встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №\~545/163/17 та у постанові від 11 квітня 2019 року у справі №\~150/164/17. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що виплачена [PERSON] державна допомога по безробіттю за період із 10 листопада 2020 року по 02 лютого 2021 року в загальному розмірі 15530 грн. 50 коп. є результатом недобросовісності з боку набувача, суд дійшов висновку, що позов Центру зайнятості ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 2270 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved