Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі судового наказу Зміївського районного суду Харківської області (№ 621/137/24 від 24.01.2021) на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) до 1/6 частки, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Зміївського районного суду Харківської області (№ 621/137/24 від 24.01.2021). В обґрунтування позову зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13.12.2021 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом із [PERSON] .Судовим наказом Зміївського районного суду Харківської області від 24.01.2024 з нього стягнуто на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 16.01.2024 року і до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу він зареєстрував шлюб з [PERSON] та є батьком двох дітей сина [PERSON] та доньки [PERSON] . На даний час він виконує обов`язки військової служби по захисту держави Україна та отримує дохід. Його дружина [PERSON] наразі не працює та знаходиться на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, а в подальшому буде перебувати у відпустці по догляду за дитиною. Крім витрат на утримання дружини та дітей, він має витрати пов`язані з виконанням ним військової служби. Таким чином, вважає, що такий розмір аліментів є надмірним, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.10.2024 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 14.10.2024 відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити, з тих підстав, що на даний час матеріальний стан позивача покращився, оскільки його дохід збільшився, а наявність на утриманні інших дітей не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Надала докази про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копії медичної документації відносно стану здоров`я дитини. 16.102024 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що він підтримує свою раніше викладену в позові позицію та наполягає на ній. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона з сином є внутрішньо переміщеними особами та проживають у м. Харків. Вона працевлаштована. Зазначила, що у сина є проблеми зі здоров`ям, тому на його лікування потрібні кошти. На даний час вона отримує аліменти на утримання сина у розмірі 15 000 грн. Крім того, зазначила, що дати перебування сина у позивача є неправдивими, оскільки в зазначені дати дитина перебувала у м. Одеса та у лікаря, про що нею надано копії квитків на поїзд та медичну довідку. Просила відмовити у задоволені позову з підстав зазначених у відзиві. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши докази, приходить до наступного висновку. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 10) Згідно рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 грудня 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.12-13) Згідно судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 24 січня 2024 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 16 січня 2024 року і до досягнення [PERSON] повноліття. (а.с.14-15) 27 грудня 2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а.с.16) [INFO] народився [PERSON] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.18) [INFO] народилась [PERSON] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.20) З копій довідок форми ОК-5 та ОК-7 вбачається про отримання [PERSON] заробітної плати.(а.с. 22, 24) З наданих позивачем доказів також вбачається, що ним були понесені витрати у період з часу стягнення з нього аліментів з 16.01.2024 року по теперішній час, які він поніс на оплату Starlink Internet та пального, вказані платежі здійснювались з зарплатної картки [PERSON] в АТ «Універсал Банк», що підтверджується відповідними квитанціями. З виписки медичної карти стаціонарного хворого №3712 міжрайонного кардіологічного відділення КНП «міська лікарня №3» вбачається, що [PERSON] має діагноз стенокардія напруження ФК ІІ, гіпертонічна хвороба І стадії. Наданий позивачем акт обстеження від 15 жовтня 2024 року, який складений мешканцями с.Шелудьківка Чугуївського району, Харківської області, суд відхиляє в силу принципу безпосередності судового розгляду, оскільки зазначені особи в акті не були допитані у якості свідків у судовому засіданні, а тому цей доказ є недостатнім. З наданих відповідачем доказів вбачається, що вона разом з сином є внутрішньо переміщеними особами, син [PERSON] має органічне ураження ЦНС, з синдромом лікворно- венозної дистензії, грудо-поперековий сколіоз, еквіноплосковальгусна деформація ступней, про що надала відповідні докази. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства". Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі -СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України). Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно із статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, він одружився, має на утриманні ще двох дітей та дружину, яка не працює та знаходиться на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами. Крім витрат на утримання дружини та дітей, він має витрати пов`язані з виконанням ним військової служби. У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 523/2927/18 (провадження № 61-13820св19) зазначено, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , з 1/4 частки до 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. З урахуванням позиції позивача, який не заявляв вимогу про стягнення на свою користь судового збору, питання про розподіл судових витрат при ухваленні судового рішення не вирішувалось.

Outcome: approved