Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У грудні 2023 року виконуючий обов`язки керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області Руслан КОВАЛЬСЬКИЙ звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі: Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути шкоду, заподіяну навколишньому середовищу, внаслідок незаконної рубки дерев в сумі 34\~908,9 грн., а також сплачений судовий збір за подачу позову у сумі 2\~684,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) [PERSON] 28.02.2023 виявлено факт незаконного знищення дерева породи «Софора» громадянином [PERSON] на території Старокозацької сільської ТГ, Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)т біля с. Стара Царичанка, в полезахисній лісовій смузі, що є порушенням ст. 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Даний факт\~зафіксовано в\~протоколі про\~адміністративне правопорушення\~від 28.02.2023\~за №\~003412,\~та в\~постанові про\~накладення адміністративного\~стягнення від\~01.03.2023\~за №\~003412,\~які складені\~старшим державнимінспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно- Західного округу (Миколаївська та Одеська області) [PERSON] . Внаслідок вказаного порушення державі заподіяно шкоду у розмірі 18 722,05 грн., яка розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2023 (№003412) гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП України. Постанова набрала законної сили, гр. [PERSON] отримана та ніким не оскаржувалась. 01.03.2023 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) [PERSON] вдруге виявлений факт незаконного знищення дерева породи «Софора» громадянином [PERSON] на території Старокозацької сільської ТГ. Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту), біля с. Стара Царичанка, в полезахисній лісовій смузі, що є порушенням ст. 69 Лісового Кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Даний факт зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2023 за № 003413, та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 02.03.2023 за № 003413, які складені старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно- Західного округу (Миколаївська та Одеська області) [PERSON] . Внаслідок вказаного порушення державі заподіяно шкоду у розмірі 16168,65 грн., яка розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665. Постановою про накладення адміністративного стягнення від 02.03.2023 (№003413) гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65-1 КУпАП. Постанова набрала законної сили, гр. [PERSON] отримана та ніким не оскаржувалась. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ від 01 січня 2024 року відкрито спрощенне позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті; відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Відповідно до розпорядження №290 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №495/14261/23 передано на розгляд судді Братків І.І. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 27 лютого 2024 року цивільну справу №495/14261/23 прийнято до свого провадження; справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області Колесніченко І.В. подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання представник позивача Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) Аліна ЛЕХ не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання представник позивача Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Вадим БОЙКО не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, а саме: направленням рекомендованого листа на адресу проживання, який 26.08.2024 повернувся на адресу суду з відміткою «вручено особисто 15.08.2024», та від 28.09.2024 який повернувся на адресу суду без вручення з відміткою працівника АТ «Укрпошта» за формою Ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) [PERSON] 28.02.2023 складено протокол №003412 про адміністративне правопорушення про виявлення факту незаконного знищення дерева породи «Софора» громадянином [PERSON] на території Старокозацької сільської ТГ, Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)т біля с. Стара Царичанка, в полезахисній лісовій смузі, що є порушенням ст. 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 10, 40 Закону України «Про рослинний світ». Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2023 за № 003412, яка складена старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно- Західного округу (Миколаївська та Одеська області) [PERSON] . [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП України. Постанова набрала законної сили, гр. [PERSON] отримана та ніким не оскаржувалась. Згідно з наявним в матеріалах справи обґрунтованим розрахунком розміру шкоди, заподіяну лісу (лісосмузі) дані про, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 28.02.2023 за №003412 та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 01.03.2023 за №003412 у розмірі 18\~722,05 грн., яка розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008. Відповідно до обґрунтованого розрахунку розміру шкоди заподіяну лісу (лісосмузі) дані про, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2023 за №003413 та в постанові про накладення адміністративного стягнення від 02.03.2023 за №003413 у розмірі 16\~186,85 грн., яка розрахована за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 920/331/18 521/19896/15-ц зазначено, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. Як вбачається з правового висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому\~статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Зазначені положення також містяться в ст. 324 ЦК України, в якій зазначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Статтею 66\~Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, відшкодувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 105 ЛК України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність, відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев, чагарників. До основних принципів охорони навколишнього природного середовища, передбачених п. і) ч. 1ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», належить компенсація шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища відповідно до п. е) ч. 1ст.\~41\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. На підставі ч. 4ст.\~68\~Закону України\~«Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч. 1\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу (ч. 2\~ст. 40 Закону України «Про рослинний світ»). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені статтею 11 Цивільного кодексу України. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (пункт 8 частини 2статті 16 Цивільного кодексу України). Статтею 22\~Цивільного кодексу\~України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з частиною 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до частини 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Пунктом 2постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~27\~березня 1992\~року №\~6\~«Про практику\~розгляду судами\~цивільних справ\~за позовами\~про відшкодування\~шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Предметом спору у вказаній справі є шкода, завдана навколишньому середовищу внаслідок самовільної незаконної порубки дерев. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях покладає на позивача обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, та одночасно передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розрахунок вартості завданих збитків здійснено відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, визначених у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». На виконання вимог п. 6 ч. 3ст.175ЦПК України\~Державною екологічною інспекцією Південного-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) було направлено претензію про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знищення дерева «Софора» на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області біля с. Стара Царичанка в полезахисхій лісовій смузі у розмірі 18\~722 грн. 50 коп. та за фактом незаконного знищення дерева «Софора» на території Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області між с. Петрівка та с. Стара Царичанка в полезахисхій лісовій смузі 16\~186,85 грн. у добровільному порядку. З огляду на встановлені на підставі наданих позивачем доказів обставини та враховуючи вищенаведені норми закону, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача шкоди, заподіяної незаконною рубкою дерев у загальному розмірі 34\~908,9 грн. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 2\~684,00 грн.

Outcome: approved