Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем припинено. Від шлюбу дітей мають доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Відповідач рідко цікавиться вихованням дітей та не надає матеріальної допомоги, діти перебувають на утриманні позивачки. Позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1055 від 05 грудня 2023 року та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання сторони не з`явились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Позивач подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти проведення по справі заочного розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку\~з неявкою\~сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Кам`янець-Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1055 від 05 грудня 2023 року. Сторони є батьками трьох доньок, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданого 07 травня 2019 року, серії [NUMBER] виданого 29 липня 2020 року, серії [NUMBER] виданого 07 квітня 2022 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення неможливе, подальше перебування в шлюбі порушує права і законні інтереси позивача. Аналіз положень Сімейного кодексу України дає підстави стверджувати, що в переважній своїй більшості його норми мають явно виражене ґендерне наповнення, тобто він є ґендерно-чутливим за змістом. При цьому, в основному, такі норми є ґендерно-збалансованими, тобто такими, що не містять підстав для дискримінації жінок і чоловіків, у всіх сферах правовідносин, що охоплюються Сімейним кодексом України та відповідають елементам ґендерної рівності. Вказана тенденція прослідковується, починаючи із статті 1 Сімейного кодексу, якою передбачено побудову сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, а також взаємодопомоги і підтримки. Рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї закріплена статтею 7 цього Кодексу, а також статтею 24 СК України, відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. При цьому, добровільність як засада шлюбу спостерігається, починаючи із закріплення права осіб на укладення шлюбу, перебування у ньому і закінчуючи правом на його вільне розірвання та припинення шлюбних відносин за бажанням будь-кого із подружжя. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя, що у контексті даної справи означає надання можливості подружжю на вільний вибір способу побудови своїх відносин у зареєстрованому шлюбі або іншим шляхом. Ніхто не може бути примушений до шлюбу або до особистих стосунків поза його волею. При цьому бувше подружжя не позбавляється можливості налагодити свої стосунки й після розлучення шляхом укладення нового шлюбу або іншим шляхом. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд прийшов до висновку, що сім`я розпалась остаточно і поновити шлюбні відносини між позивачем та відповідачем неможливо. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на трьох і більше дітей стягуються в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, задовольняючи позов в частині стягнення аліментів вважає, що аліменти з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки на утримання трьох неповнолітніх дітей , доньки - [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~доньки -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та доньки\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 вересня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що такий розмір аліментів на трьох дітей визначений ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, матеріальне становище позивачки, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на дитину віком до 06 років становить 2 563 гривень, від 06 років 3 196 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Враховуючи вищевикладене, дослідивши усі докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та підлягають стягненню з Відповідача. Враховуючи, що Позивачка при подачі позову не сплатила судовий збір, а також задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення судового збору з Відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved