Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Заявник [PERSON] просить встановити факт належності йому Державного акту серії ЛВ 00896 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,05 га на території Довголуцької сільської ради, виданого на підставі рішення виконкому Довголуцької сільської ради від 28.03.1996 № 16 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] покликався на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,05 га для ведення садівництва, розташованої на території Довголуцької сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛВ 00896, виданого на підставі рішення виконкому Довголуцької сільської ради від 28.03.1996 № 16 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217. Однак при оформленні Державного акту на право власності на дану земельну ділянку була допущена помилка в написанні його прізвища, а саме: замість вірного прізвища [PERSON] вказано [PERSON] . Дана помилка перешкоджає йому в реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєнні кадастрового номеру земельній ділянці, а тому він змушений звернутися до суду з даною заявою. Заінтересована особа правом на подання відзиву не скористалася. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 16 вересня 2024 року головуючим суддею в справі визначено суддю Гулу Л.В. /а.с. 10/ Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.09.2024 заяву [PERSON] встановлення факту належності правовстановлюючого документа прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.10.2024. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права /а.с. 11/. Розгляд справи по суті відбувся 30.10.2024 без за участі сторін. Заявник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник заінтересованої особи Садівничі товариства Довголуцького масиву «Сади» подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечив. Відповідно до ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. З паспорта громадянина України серії [NUMBER] , судом встановлено, що такий виданий Стрийським МРВ УМВС України у Львівській області 21.06.2002 [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,05 га на території Довголуцької сільської ради серії ЛВ 00896 від 06.12.1996 виданий [PERSON] на підставі рішення виконкому Довголуцької сільської ради від 28.03.1996 № 16 та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217 /а.с. 4/. З довідки № 420 від 14.09.2024, виданої головою ради садівничих товариств масиву «Сади» [PERSON] , вбачається, що [PERSON] є членом садівничого товариства садово-городнє товариство «Вагоноремонтник» та користується земельною ділянкою № [NUMBER] площею 0,05 га, яка була надана йому в 1996 році /а.с. 5/. Відповідно до членської книжки садовода № [NUMBER] садівничого товариства «Вагоноремонтник» що така видана 18.07.1988 [PERSON] , який прийнятий у члени товариства згідно з протоколом № 15 від 15.07.1988,розмір садівничої ділянки № [NUMBER] становить 0,051 кв.м /а.с. 6-7/. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючому документі, який посвідчує право приватної власності на земельну ділянку, прізвища заявника [PERSON] , що ставить під сумнів належність йому правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим заявник позбавлений можливості оформити землевпорядні документи для реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. До вказаних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що в Державному акті серії ЛВ 00896 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,05 га на території Довголуцької сільської ради, який виданий на підставі рішення виконкому Довголуцької сільської ради від 28.03.1996 № 16 і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 217, прізвище заявника зазначено як [PERSON] . Однак наявні в матеріалах справи докази переконливо свідчать про те, що такий належить саме [PERSON] . З огляду на викладене суд дійшов переконання, що у згаданому Державному акті серії ЛВ 00896 на право приватної власності на земельну ділянку, який є правовстановлюючим документом, допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме: замість вірного прізвища [PERSON] вказано [PERSON] . Факт належності вказаного документа [PERSON] , [INFO] , підтверджується зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому за наведених обставин заява підлягає до задоволення. Встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , зазначеного правовстановлюючого документа породжує для заявника [PERSON] юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в можливості належним чином здійснити реалізацію права на реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Щодо судового збору. Відповідно до ч. 7 ст.\~294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відтак судові витрати слід віднести на рахунок заявника. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268\~ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.10.2024, є та дата, на яку було призначено розгляд справи, 30.10.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 11.11.2024.

Outcome: approved