Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просила суд встановити факт її постійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , не менш як п`ять років до відкриття спадщини, тобто до [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав з нею за адресою: [ADDRESS] , починаючи з липня 2016 року і до самої смерті. Його похованням займалася вона. Проте, заявник до 24.05.2023 була зареєстрована за іншою адресою. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,0639 га, кадастровий номер 3221888800:37:089:0002, розташована в адміністративних межах Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Заявник звернулася дло нотаріуса з заявою про прийняття спадщи ни після смерті [PERSON] та з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього, а саме: земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,0639 га, кадастровий номер 3221888800:37:089:0002. Проте, 23.06.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. постановою №436/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нею не надано документи, які підтверджують її право спадкування майна померлого у відповідності до ст. 1264 ЦК України. У зв`язку з наведеним, з метою реалізації спадкових прав, заявник звернулась з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до відкриття спадщини. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 09.07.2024 відкрито провадження у справі. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у ній і просив суд встановити факт, що має для заявника юридичне значення. Зазначив, що заявник є далекою родичкою [PERSON] та [PERSON] . Після смерті сина [PERSON] , тобто з травня 2016 року, заявник почала доглядати за [PERSON] та його дружиною - [PERSON] . З кінця липня 2016 року [PERSON] стала проживати з ними за адресою: [ADDRESS] , разом з тим зареєстрована була за іншою адресою, а тому нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи - Вишгородської міської ради, у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] були його сусідами, які проживали за адресою: [ADDRESS] , та він знайомий з заявницею приблизно літа 2015 або 2016 року, точно не пам`ятає, але з того часу, як [PERSON] почала проживати разом із [PERSON] та [PERSON] у вищезазначеній квартирі та доглядати за подружжям. Заявник почала жити з ними та доглядати після смерті їхнього сина. Свідок [PERSON] , у судовому засіданні пояснив, що він є племінником чоловіка заявника та йому відомо, що [PERSON] з липня 2016 року проживала за адресою: [ADDRESS] , бо їй доводилося доглядати за подружжям [PERSON] . У зв`язку з цим йому доволилося привозив за вказаною адресою продукти та ліки, які замовляла заявник для [PERSON] та [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.07.2016 [PERSON] видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заболоцькою Л.Б., якою [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, зокрема в організаціях з питань укладання договорів для обслуговування квартири [ADDRESS] . 29.07.2016 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено Договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В., зареєстрований в реєстрі № 4845/9, відповідно до умов якого [PERSON] передано у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав № 378705266 від 15.05.2024. У свою чергу [PERSON] за вказаним договором зобов`язалас довічно утримувати відчужувачів [PERSON] та [PERSON] на визначених у договорі умовах. З Витягу з реєстру територіальної громади № 2023/004564397 від 19.06.2023 вбачається, що заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 24.05.2023, проте на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] заявник була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2020, виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 19456. За інформацією Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.09.2024 спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , не заводилась. 28.09.2022 [PERSON] видано довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюк Т.М., якою [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси та укладати від його імені правочини щодо розпорядення усім належним йому майном, тощо. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2022, виданим Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1490. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00039797946 від 23.05.2023 актовий запис про смерть [PERSON] був здійснений на підставі звернення [PERSON] . Остання також займалася похованням [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600549682022 від 06.12.2022 земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,0639 га, кадастровий номер 3221888800:37:089:0002, розташована в адміністративних межах Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, на праві приватної власності належала [PERSON] . 23.05.2023 [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої було відкрито спадкову справу № 42/2023. Інші спадкоємці за законом чи заповітом після смерті [PERSON] відсутні. 23.06.2023 [PERSON] звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Синиці Т.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,0639 га, кадастровий номер 3221888800:37:089:0002, розташованої в адміністративних межах Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Постановою приватного нотаріуса №436/02-31 від 23.06.2023 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 0,0639 га, кадастровий номер 3221888800:37:089:0002, розташовану в адміністративних межах Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано документи, які підтверджують її право спадкування на майно померлого [PERSON] на підставі ст. 1264 ЦК України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 21, 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем,були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільногогосподарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про доведення заявником під час розгляду справи належними та допустимими доказами факту того, що заявник з 2016 року проживала разом однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved