Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 84\~377 гривень 26 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.08.2019 року між ним і відповідачем було укладено кредитний договір № 2001364658701 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту який було збільшено до 48\~419 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 01.02.2024 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 1 7). Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 115, 117, 119). Дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд приходить до наступних висновків. 01 серпня 2019 року відповідачем підписано заяву № 2001364658701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на підставі якої позивач надав відповідачу кредитний ліміт в сумі 10 000 гривень 00 копійок (а.с. 8). Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем (а.с. 9). За вказаним договором було неодноразово змінено кредитний ліміт, що було здійснено відповідно правил надання банківських послуг та підтверджується довідкою банку (а.с. 47). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку за період часу з 01.08.2019 року по 01.02.2024 року за наданим відповідачу кредитом (а.с. 53 83). Зокрема, змістом публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено обов`язки позичальника щодо повернення кредитних коштів, сплати заборгованості та умови дії кредитного договору (а.с. 13 41). При цьому, банк надсилав відповідачу вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за договором (а.с. 42 43, 44 46). Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.02.2024 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 84\~377 гривень 26 копійок з яких: заборгованість по кредиту 48\~418 гривень 05 копійок і заборгованість за відсотками 35\~959 гривень 21 копійка (а.с. 48 52). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 86). Враховуючи викладене,

Outcome: approved