Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

28.10.2024 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] , який представляє інтереси позивача [PERSON] , про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення у вказаній справі та вирішити питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 35000,00 грн. На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Заяву про стягнення судових витрат у розмірі 35000,00 грн. сторона позивача зробила у заяві від 01.07.2024 р. Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.10.2024 р. частково задоволений позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 50 000,00 грн., по 16 666,66 грн. кожному. Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача звернувся 28.10.2024 р., тобто протягом строку встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі N 826/1216/16, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35000,00 грн., надані квинтації до прибуткового касового ордеру №1 від 08.06.2022 р. у розмірі 14000,00 грн., № 2 від 22.10.2024 р. у розмірі 6000,00 грн., №3 від 25.10.2024 р. у розмірі 15000,00 грн. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22.10.2024 р. позовні вимоги задоволено частково. Позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь суму відшкодування у загальному розмірі 219357,93 грн. Судом стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 50 000,00 грн., по 16 666,66 грн. кожному. Тобто позовні вимоги задовлено на 23,4%. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що вимоги позивача у відсотковому співвідношенні задоволено на 23,4%, стягненню з відповідача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 8190,00 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial