Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач, ТОВ «ВЕЛЛФІН», звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит № 1544677 від 29.04.2021 у розмірі 17900,00 грн. Також, позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат у справі шляхом стягнення з відповідача на його користь сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Аргументи учасників справи. Позивач до канцелярії Київського районного суду м. Харкова надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ВЕЛЛФІН», оскільки постановою Господарського суду Харківської області від 16.09.2021 у справі № 922/2313/21 його, як фізичну особу, визнано банккрутом, а ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.09.2021 у справі № 922/2313/21 його звільнено від боргів, у тому числі за зобов`язаннями за договором про споживчий кредит № 1544677 від 29.04.2021, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН». Участь у справі сторін. У судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, додавши до позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася, просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін). Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2024 задоволено клопотання відповідача [PERSON] , витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали судової справи № 922/2313/21 за заявою\~фізичної особи [PERSON] про неплатоспроможність. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225). 29.04.2021 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 1544677 від 29.04.2021 в електронній формі (надалі - Договір про споживчий кредит). За умовами п. 1.1. укладеного між сторонами Договору про споживчий кредит, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 6 000 (шість тисяч гривень) 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору про споживчий кредит встановлено, що позика надається строком на 30 (тридцять) днів. Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору про споживчий кредит між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку, встановленому п. 1.4. Договору про споживчий кредит, на картковий рахунок Відповідача перерахована сума позики в розмірі 6 000,00 грн., що підтверджується повідомленням № 14/04 від 01.04.2024 ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови Договору про споживчий кредит, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого, у останнього утворилась заборгованість за Договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Згідно п. 1.5.1 Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесят гривень) 00 копійок за перший день користування позикою; 0.95 (нуль цілих дев`ять десятих) процентів від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3 цього Договору. При цьому, нарахування процентів проводиться в момент внесення Позичальником коштів на погашення позики та належних на дату погашення платежів. Відповідно п. 1.1, 1.5 Договору про споживчий кредит, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 28.03.2024 становить 17 900,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - основний борг; 11 900,00 грн. - заборгованість по відсоткам. 11.06.2021 (вх. 2313/21) відповідач [PERSON] , як фізична особа, звернувся до Господарського суду Харківської області, у якій просив відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, та призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого. До зазначеної заяви [PERSON] надав конкретизований список кредиторів із зазначенням суми грошових вимог кредиторів, підстав виникнення зобов`язань, у тому числі і за договором про споживчий кредит № 1544677 від 29.04.2021, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН». Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2021 у справі № 922/2313/21 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Постановою Господарського суду Харківської області від 16.09.2021 у справі № 922/2313/21, яка набрала законної сили 16.09.2021 та не оскаржувалася в апеляційному порядку, визнано фізичну особу [PERSON] банкрутом та введено процедуру погашення боргів боржника. Як вбачається з матеріалів справи № 922/2313/21, арбітражним керуючим складено реєстр вимог кредиторів боржника, у тому числі і за договором про споживчий кредит № 1544677 від 29.04.2021, укладеним з ТОВ «ВЕЛЛФІН», до якого також включені визнані судом вимоги конкурсного кредитора [PERSON] у розмірі 150 000,00 грн основної заборгованості та витрати зі сплати судового збору 4 540,00 грн, як такі, що не забезпечені заставою майна боржника та з правом вирішального голосу на зборах кредиторів. Інші кредитори з грошовими вимогами до боржника до господарського суду не звертались. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/2313/21, яка набрала законної сили 17.02.2022 та не оскаржувалася в апеляційному порядку, закрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи [PERSON] та звільнено фізичну особу [PERSON] від боргів, окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; сплати аліментів; виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Вимоги, не задоволені через недостатність майна боржника, вважаються погашеними. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст.ст. 12, 81\~ЦПК\~України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Книга третя Кодексу України з процедур банкрутства містить положення щодо банкрутства юридичних осіб; книга четверта - положення щодо відновлення платоспроможності фізичної особи. Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів. З урахуванням\~встановлених судовим\~розглядом обставин, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, враховуючи, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, та враховуючи судове рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2022 у справі № 922/2313/21, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "ВЕЛЛФІН". При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Судові витрати. За приписами ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Враховуючи, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову, суд не відшкодовує позивачу понесені судові витрати.

Outcome: dismissed