Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

04.05.2022 [PERSON] звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що перебував із відповідачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2014, шлюб розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30.10.2018. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкає з позивачем. Відповідачка не цікавиться життям доньки, її матеріальним та духовним благополуччям, психоемоційним станом. 30.09.2020 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від заробітку до повноліття дитини. Позивач має у власності 1/2 частку жилого будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , для дитини створені сприятливі умови для комфортного життя та розвитку, є окрема кімната, іграшки, книжки, за місцем проживання доньки навчається у гімназії № [NUMBER] у м. Новомосковську. Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки, тому він змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Позивач просить позов задовольнити, визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із позивачем [PERSON] . 26.05.2023 [PERSON] звернулась до суду зі зустрічною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2014, шлюб розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30.10.2018. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, постійну агресію з боку відповідача та систематичне застосування фізичної сили (домашнього насильства), в тому числі на очах у дитини, внаслідок чого 31.05.2018, після чергової сварки з боку відповідача, який знов знаходився в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись тим що він заснув, вона була змушена разом з донькою покинути своє місце проживання. Спочатку [PERSON] переховувалась з дитиною у своєї знайомої, а потім стала проживати у своєї матері за адресою: [ADDRESS] , там же донька відвідувала Граківський навчально-виховний комплекс Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області з 01.09.2019 по 02.12.2019. Факт проживання доньки разом із нею, а не з відповідачем [PERSON] підтверджується доданими до позову характеристикою. До розірвання шлюбу [PERSON] працював далекобійником і їздив за кордон на заробітки. Згодом вони домовились, що донька буде проживати разом з нею, натомість [PERSON] не заперечувала проти їх зустрічей, спілкування та ночівлі у батька. Стосунки [PERSON] з донькою були дуже добрі, теплі, ми мали тісний емоційний контакт, доки одного разу [PERSON] не взяв дитину до себе, коли приїхав з-за кордону на два тижні в кінці листопада 2019 - початку грудня 2019 року. Коли ж настав час повертати дитину, [PERSON] попросив її, щоб [PERSON] залишилась ще на зимові свята, на що вона погодилась. Але своїх обіцянок він не виконав, дитину не повернув. Приїхавши за дитиною, вона отримала відмову від [PERSON] , стосовно того, щоб забрати доньку. Вона багато разів приїжджала до дитини, благала чоловіка віддати доньку, але забрати я вже не змогла. [PERSON] зверталась за допомогою до поліції та органів опіки, але їй нічим не змогли допомогти. У свою чергу, вона, як могла, підтримувала зв`язок з донькою лише у родичів колишнього чоловіка, так як батько не дозволяв їй особисто спілкуватися по телефону, коли донька знаходилась поруч з ним. Дитина йшла на контакт і дуже раділа, коли їм вдавалося бачитись, або спілкуватися по телефону. Потім [PERSON] різко почав скорочувати наші зустрічі з донькою. А з 5 липня 2020 року зовсім перестав давати бачитись з дитиною, що змусило мене звернутись до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визначення способів участі у вихованні дитини. Батько дитини [PERSON] маніпулює свідомістю малолітньої дитини, яку повністю тримає під своїм контролем та заохочує виключно матеріальними благами. Батько дитини не враховує психологічний стан здоров`я дитини та необхідність підтримання зав`язків між дитиною та матір`ю. На відміну від мене, ніяка інша жінка не зможе надати дитині всю любов та сформувати в ній повноцінну особистість. Дитина повинна знати, поважати та підтримувати зв`язки з батьком, однак батько не повинен принижувати роль матері у вихованні доньки, проживання доньки разом з батьком фактично нівелює мою участь у її вихованні, що є недопустимим. [PERSON] проживає у квартирі, у якій створені всі умови для проживання дитини, і будинок батька, його майновий стан не можуть бути основним важелем для вибору місця проживання дитини. Вважає, що донька дуже прив`язана до матері і потребує саме материнської любові і тепла, не дивлячись на те, що [PERSON] вважає, що дитині достатньо лише батька та утримує зараз дитину в ізоляції від матері та своїх же родичів, які теж вважають, що дитині - дівчинці вкрай необхідна саме матір, для повноцінного розвитку та формування своєї особистості, як жінки та майбутньої матері. [PERSON] перебуває у фактичних шлюбних відносинах з громадянином України [PERSON] та допомагає чоловіку в його бізнесі. Її чоловік є власником 3-кімнатної ізольованої квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , позитивно характеризується, має кошти для утримання доньки, чоловік [PERSON] не заперечує проти проживання доньки разом із ними. Просить позов задовольнити та визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2022 справу передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 29.12.2022 справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2023 відкрито провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, Служба у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.05.2023 зустрічну позовну заяву повернуто позивачу. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2023 підготовче судове засідання закрито, справа призначена до судового розгляду, задоволено клопотання [PERSON] про виклик свідків. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2024 клопотання позивача за зустрічним позовом [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково та забезпечено зустрічний позов [PERSON] шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на вчинення перешкод у побаченнях, спілкуванні та проведенні часу разом із донькою [PERSON] на час розгляду справи. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом [PERSON] адвоката Чос Тараса Івановича про допит у якості свідка - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.03.2024 здійснено заміну у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору зі Служби у справах дітей Новомосковської міської ради на Службу у справах дітей Піщанської сільської ради. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.06.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Чос Т.І. за зобов`язано Службу у справах дітей Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області надати висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . Позивач та його представник у судовому засіданні первісний позов підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, зустрічний позов не визнали, в останнє судове засідання не з`явились, подали письмовий виступ у дебатах, просили закінчити розгляд справи без їх участі. У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач за первісним позовом зазначив, що [PERSON] не доведено належними доказами позовні вимоги, оскільки квартира, де вона зареєстрована належить громадянину Сирії, який є її «цивільним чоловіком», отже власного житла позивачка за зустрічним позовом не має, як і не має власного доходу, оскільки не працює. Доказів, що у квартирі є умови для проживання дитини, до позовної заяви не додано. Зважаючи на те, що [PERSON] дотримається мусульманської етики, носить хіджаб, отже проживання дитини з матір`ю у нових умовах з новими звичаями і традиціями не буде відповідати інтересам дитини щодо забезпечення її розвитку. Просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач за первісним позовом та її представник проти позовних вимог [PERSON] заперечувала, просили у їх задоволенні відмовити, натомість просили задовольнити їх позовні вимоги. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконкому Новомосковської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду висновок та письмову заяву, у останній просив розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подав суду рішення, висновок, результати роботи та письмову заяву, у останній просив розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування. Представник третьої особи - служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився. Згідно із листом директора Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради, служба у справах дітей по Салтівському району є не належною третьою особою та оскільки малолітня [PERSON] проживає у місті Новомосковськ Дніпропетровської області, Департамент служб вважає за неможливе складання висновку до суду у зв`язку з відсутністю на те законних підстав. Просив розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані суду докази в їх сукупності суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.03.2014, шлюб розірваний рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 30.10.2018. Вказана обставина визнана сторонами, отже не потребує доказуванню. Згідно з копією свідоцтва про народження дитини, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (т. 1 а.с. 8). Відповідно до договору купівлі продажу 1/2 частки житлового будинку, [PERSON] є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 9-11). Як убачається з копії акту оцінки сімейних потреб № 19 та висновку до акту Новомосковського міського центру соціальних служб, за адресою. [ADDRESS] мешкають [PERSON] та його донька [PERSON] , дитина має добре самопочуття, позитивний емоційний стан, гарний зовнішній вигляд, збалансоване харчування, адаптована до навчання; має сімейного лікаря; за інформацією навчального закладу розвинена відповідно до віку, забезпечена усім необхідним для навчання, підтримує дружні стосунки з однолітками, зі слів дитини прив`язаність до матері та потреба у спілкуванні з нею відсутня. Батько здатен до самообслуговування, виконує батьківська обов`язки у повному обсязі стійного готування. У будинку створені необхідні умови для повноцінного розвитку дитини (т. 1 а.с. 12-23). З висновку Новомосковського міського центру соціальних служб Виконавчого комітету Новомосковської міської рали щодо психологічного емоційного стану дитини [PERSON] , [INFO] та прихильності дитини до кожного із батьків установлено, що дитина спочатку мешкала разом із матір`ю, з листопада 2019 року постійно проживає разом із батьком у м. Новомосковську, взаємостосунки між колишніми подружжям конфліктні. Зі спостережень за дитиною та батьком можна відмітити, що між ними тісна прив`язаність. Батько практично виховує доньку самостійно, розуміється на особливостях виховання дівчинки, розуміє важливість спілкування дитини з матір`ю, але виявляє побоювання та недовіру до колишньої дружини щодо виїзду дитини за межі міста Новомосковська. Мати дівчинки постійно мешкає у м. Харкові, вийшла заміж за мусульманина та прийняла іслам. Батьківський потенціал батька сформований на достатньому рівні, чоловік має бажання та можливості виховувати доньку. Для дитини створені належні умови для виховання та всебічного розвитку, батько обізнаним щодо методів виховання дитини та її потреб на різних вікових етапах (т. 1 а.с. 26). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 6-7). Згідно з характеристикою № 234 від 07.12.2023, [PERSON] навчається в Гімназії № 12 з першого класу, оволоділа достатнім рівнем навчальних досягнень, характеризується цілком позитивно, дівчину виховує батько [PERSON] , приділяє дитині належну увагу, допомагає у навчанні, має зв`язок з класним керівником, старається допомогти донці морально і фізично. Мати з сім`єю не мешкає, зв`язку з вчителем не підтримує, з донькою спілкується рідко (т. 2 а.с. 135). [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має статус ВПО з 27.06.2022 з зареєстрованим місцем проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] , характеризується позитивно, у період з 01.09.2019 до 02.12.2019 мешкала за адресою: [ADDRESS] , малолітня Поліна відвідувала Граківський навчально-виховний комплекс Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області з 01.09.2019 по 02.12.2019 (т. 1 а.с. 42, 43, т. 2 а.с. 13-15, 17, 18). Згідно із висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 38 від 27.07.2018, у [PERSON] встановлені легкі тілесні ушкодження (а.с. 16). Згідно медичних оглядів, у [PERSON] відсутні протипоказання для здійснення нею батьківських обов`язків (т. 2 а.с. 23). Власником квартири за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована [PERSON] , є громадянином України [PERSON] (т. 2 а.с. 19-21). Згідно із письмовою заявою [PERSON] , останній не заперечує проти залишення з ночівлями доньки його дружини у належній у йому на праві власності квартири (т. 2 а.с. 22). Висновком Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.01.2021 відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою [PERSON] щодо перешкоджання [PERSON] у спілкуванні з [PERSON] (т. 2 а.с. 85-86). У висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради вважав за доцільне визначення місця проживання малолітньої залишити на розсуд суду (т. 2 а.с. 52-57, 70-74). За результатами роботи з дитиною [PERSON] щодо з`ясування відношення дитини до матері та визначення прихильності дитини до кожного із батьків КЗ «Центр надання соціальних послуг» Новомосковської міської ради встановлено, що дитини дуже прив`язана до батька, для неї це найважливіша людина у світі і найголовніший її страх - втратити батька. На матір дівчина дуже ображена, не довіряє їй, нагадування про неї спричиняє дитині біль і Поліні простіше уникати контактів з матір`ю, чим знов в ній розчаруватися. Так як для кожної дитини важливо бути прийнятою як батьком, та к і матір`ю, можливо дівчинці потрібен певний час, щоб справитися з образою на матір та згодом її ставлення до неї може змінитися. Так як зараз стосунки між батьками дівчини досить напружені, бажано щоб батьки дійшли до згоди щодо участі у вихованні спільної дитини (т. 2 а.с. 152). Згідно із довідкою № 1 від 03.01.2024 Меліоративнівського старостинського округу № 2 Піщанської сільської ради, [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з ним згідно акту депутата мешкає донька [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 156). [PERSON] 16.03.2024 уклав шлюб із [PERSON] , актовий запис № 132 (т. 2 а.с. 171). Служба у справах дітей Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області надала суду висновок, у якому вважала доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] (а.с. 212-219). Рішенням Виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області затверджено вказаний висновок (т. 2 а.с. 211). У судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON] зазначив, що одружений, його дитина [PERSON] мешкає разом із ним майже 5 років. Це було рішення доньки. Дитина не хоче спілкуватися із матір`ю, [PERSON] , оскільки вона не приїхала до неї, коли почалася війна, і дитина образилася на неї. Для нього є головним думка дитини, її життя та безпека. Він робить все, щоб дитина зростала в належних умовах. У судовому засіданні відповідачка за первісним позовом [PERSON] повідомила, що офіційно не працевлаштована, має підробіток тим, що шиє вбрання для мусульманських жінок. Зазначила, що перебуває у стосунках із громадянином Сирії, мешкає у його квартирі та перебуває на його утриманні. Також, повідомила, що вона сплачує своєчасно аліменти на утримання дитини, заборгованості не має. Бажає, щоб її донька мешкала разом із нею. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] , сестра [PERSON] , зазначила, що її сестра [PERSON] з 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] . Приблизно через три роки у їх сім`ї почалися негаразди. У травні 2018 року до неї зателефонувала [PERSON] і сказала, що їде до неї із донькою, оскільки [PERSON] чинив на неї фізичний та психологічний тиск. У неї вони проживали близько року, [PERSON] працювала, племінниця [PERSON] відвідувала дитячий садок. [PERSON] могла забезпечити свою доньку усім необхідним, вона дуже гарна матір. Потім [PERSON] та її донька поїхали до м. Чугуєва, також їй відомо, що між [PERSON] , та [PERSON] , було досягнуто домовленості про те, що [PERSON] буде бачитися із батьком. Так, одного разу батько забрав доньку і не повернув. Вона особисто спілкувалася із матір`ю та рідною сестрою [PERSON] , які також не розуміють чому він так вчинив і не дозволяє [PERSON] спілкуватися із дитиною. Вважає, що [PERSON] , чинить психологічний тиск на її племінницю [PERSON] , внаслідок чого вона відмовляється спілкуватися із своєю матір`ю - [PERSON] . У судовому засіданні була з`ясована думка малолітньої [PERSON] , яка зазначила, що рішення не спілкуватися із своєю матір`ю, [PERSON] , вона прийняла самостійно, після того, як остання відмовилася приїхати до неї, коли почалася війна. Вона її прохала приїхати, батько, [PERSON] , також просив, щоб вона приїхала, але вона поїхала до Європи залишивши її. Зазначила, що вона бажає проживати із батьком, [PERSON] , та його новою дружиною. Також повідомила, що не бажає спілкуватися із своєю матір`ю, [PERSON] . У письмових дебатах позивач за первісним позовом відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Чос Т.І. просили їх позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , за зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини, відмовити у повному обсязі, оскільки [PERSON] не спілкувалася із донькою [PERSON] довгий час, не має самостійного доходу та власного житла, аліменти на утримання доньки сплачує з рахунку свого цивільного чоловіка [PERSON] . В неодноразових висновках органів опіки та піклування стосовно Поліни, вказано, що спілкуючись із психологами наодинці, дитина вказує, що не бажає не лише жити з матір`ю, а і спілкуватися з нею. Поліна, якій вже виповнилося 10 років, твердо вирішила проживати лише з батьком, про що повідомила і суд у судовому засіданні. При цьому, [PERSON] не зможе забезпечити належні умови для розвитку та виховання доньки [PERSON] . Разом з цим, цивільний чоловік [PERSON] є громадянином Сирії, в результаті чого остання в обов`язковому порядку дотримується необхідного елементу мусульманської етики - носіння хіджабу, що дозволяє зробити висновок, що вона перейняла переконання і цінності чоловіка-мусульманина. Проживання дитини з матір`ю, [PERSON] , за іншими традиціями і звичаями не буде відповідати інтересам дитини щодо забезпечення її розвитку у безпечному та стійкому середовищі із збереженням її зв`язків із родиною. На теперішній час дитина проживає разом із батьком у повноцінній сім`ї, відчуває підтримку та захист, має все необхідне для повноцінного зростання та розвитку. У письмових дебатах відповідачка за первісним позовом позивачка за зустрічним позовом [PERSON] просила суд відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог, а її позов задовольнити, оскільки хоче, щоб її донька [PERSON] проживала разом із нею. [PERSON] шляхом обману забрав у неї дитину, налаштував доньку проти неї. Вказала, що має багато вільного часу, що дозволило б їй займатися вихованням та розвитком дитини, відвідування різних гуртків, їздити на відпочинки. У письмових дебатах представник відповідачки за первісним позовом позивачки за зустрічним позовом адвокат Маслова О.Г. просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити, а позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі - визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] , оскільки тривалий час після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , їх донька [PERSON] проживала разом із матір`ю, [PERSON] , відвідувала Граківський навчально-виховний комплекс Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, де вони проживали у матері [PERSON] . Стосунки між [PERSON] та донькою [PERSON] були дуже теплі, вони мали тісний емоційний контакт. [PERSON] не дотримав домовленостей щодо спілкування з дитиною та одного разу не повернув доньку її матері [PERSON] . Остання прикладала зусилля для того, щоб забрати дитину, а також щоб зустрічатися із нею. З липня 2020 року [PERSON] перестав давати бачитися [PERSON] з донькою. Останній маніпулює свідомістю малолітньої дитини, яку повністю тримає під своїм контролем. [PERSON] ніколи не відмовлялася від спілкування із своєю дитиною, вона проживає у квартирі, де може бути облаштована окрема кімната для доньки, натомість у квартирі де вона мешкає із батьком, дитина окремої кімнати не має. Більш того, [PERSON] створив нову сім`ю, у його дружини також є дитина. Разом з цим, [PERSON] має достатньо вільного часу, щоб займатися вихованням доньки, а також її розвитком. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин другої - четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частини перша, друга статті 15 Закону). Отже, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини). У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). Аналіз наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладені норми, які регулюють правовідносини, які виникли між сторонами, суд має з`ясувати, чи виконав відповідач обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з матір`ю, чи довела позивачка, що проживання дитини з нею відповідатиме найкращим інтересам дитини. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з того, що поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, оскільки дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. На підставі досліджених судом доказів судом встановлено, що малолітня [PERSON] мешкає разом із батьком з кінця 2019 - початку 2020 року, більш точна дата під час судового розгляду не встановлена та сторонами не визнана. Батько дитини має у власності половину будинку та умови для проживання дитини, одружився, у зв`язку з чим, переїхав до іншого місця проживання, піклується духовним та фізичним розвитком доньки, забезпечує її потреби щодо харчування, одягу, навчання, тощо. Мати дитини зареєстрована у м. Харкові, хоча має статус ВПО у м. Рівне, не працює, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, веде спосіб життя, притаманний жінкам мусульманської віри, власного житла не має. З огляду на досліджені письмові висновки щодо прихильності дитини до батьків, покази свідка, малолітньої [PERSON] , судом установлено, що дитина більш схильна до батька, хоче мешкати разом із ним, для неї батько є найважливішою людиною. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач за первісним позовом [PERSON] довів, що проживання малолітньої доньки разом із ним відповідає інтересам дитини, тому задовольняє позов та визначає місцем проживання дитини разом із батьком, відповідно у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє через недоведеність позивачкою [PERSON] своїх вимог. Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Отже, заходи забезпечення зустрічного позову, застосовані ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2024, мають бути скасовані через відмову у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме: стягує з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved