Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

26 серпня 2024 до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25350,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та відповідачкою був укладений договір про надання фінансового кредиту №42203-12/2023. Відповідно до п.1.1 Договору, відповідач отримала кредит у розмірі\~8000,00 гривень. Відповідно до п. 1.2. Договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дана надання кредиту 27.12.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язався погасити в останній день строку кредиту. Дата погашення кредиту 24.04.2024. Відповідно до п 1.4., 1.4.1. Договору, передбачено тип процентної вставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2. цього договору. Відповідно до п. 7.6 Договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на веб-сайті Товариства. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Аванс Кредит», а саме отримавши кредитні кошти. Відповідач не повернула в повному обсязі кредит ТОВ «Аванс Кредит», а також не виконала в повному обсязі інші грошові зобов`язання перед ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором, після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. 29.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №29052024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №42203-12/2023. Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу №29052024 від 29.05.2024 та реєстру боржників до договору факторингу №29052024 від 29.05.2024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс», останній набув статусу нового кредитора за кредитним договором №42203-12/2023 від 27.12.2023, позичальником за яким виступає\~ [PERSON] . Відповідачка продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, ігноруючи наявні майнові вимоги нового кредитора. Загальний розмір грошових вимог нового кредитора до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів) складають 25350,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 7800,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17550,00 гривень. Таким чином, з боку відповідачки по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі, що відповідно до статті 611\~ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом. Просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Факторинг Парнерс» суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 25350,00 гривень та судові витрати, які складаються з: судового збору - 3028,00 гривень, витрати на правову допомогу 9000,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд справи в порядку, встановленому\~ЦПК України. Відзиву на позов не подала, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі статтями\~223,\~279,\~280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~ Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до \~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 27.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та відповідачкою був укладений договір про надання фінансового кредиту №42203-12/2023. Відповідно до п.1.1 Договору, відповідач отримала кредит у розмірі\~8000,00 гривень. Відповідно до п. 1.2. Договору тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дана надання кредиту 27.12.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язався погасити в останній день строку кредиту. Дата погашення кредиту 24.04.2024. Відповідно до п 1.4., 1.4.1. Договору, передбачено тип процентної вставки: фіксована. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2. цього договору. Відповідно до п. 7.6 Договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на веб-сайті Товариства. ТОВ «Аванс Кредит» свої зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Аванс Кредит», а саме отримавши кредитні кошти. Відповідач не повернула в повному обсязі кредит ТОВ «Аванс Кредит», а також не виконала в повному обсязі інші грошові зобов`язання перед ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором, після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. 29.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу №29052024 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №42203-12/2023. Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу №29052024 від 29.05.2024 та реєстру боржників до договору факторингу №29052024 від 29.05.2024, укладеного між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс», останній набув статусу нового кредитора за кредитним договором №42203-12/2023 від 27.12.2023, позичальником за яким виступає\~ [PERSON] . Відповідачка продовжує не виконувати взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, ігноруючи наявні майнові вимоги нового кредитора. Загальний розмір грошових вимог нового кредитора до відповідачки, які виникли на підставі кредитного договору (сума кредиту і процентів) складають 25350,00 гривень, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) - 7800,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 17550,00 гривень. Статтею 11 ЦК України\~встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626\~ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3статті 11 зазначеного\~ Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного\~Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11\~Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України Про електронну комерцію). За змістом указаних норм права сторони вправі укласти договір в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх його істотних умов. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Відповідно до вимог\~Закону України «Про електронну комерцію»\~позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор W8712 для підписання кредитного договору №42203-12/2023 від 27.12.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та супутніх документів. Докази у справі вказують на те, що відповідачка укладала кредитний договір в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи товариства та підписала цей договір шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1ст.1077ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою\~статті 526ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка належним чином не виконала зобов`язання щодо повернення коштів за кредитним договором №42203-12/2023 від 27.12.2023, то з неї на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вищевказаним договором у загальному розмірі 25350,00 гривень. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки підлягає стягненню сума судового збору, сплачена позивачем при зверненні до суду з цим позовом, у розмірі 3028,00 гривень. Представником позивача також заявлено про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі 9000,00 гривень. Відповідно до частин 1, 3ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи. Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07..2024 року, який укладено ТОВ «Факторинг Партнерс» з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги №97 від 30.07.2024 щодо надання усної консультації з вивченням документів\~- 3000,00 гривень, складання позовної заяви - 6000,00 гривень, витяг з акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, платіжну інструкцію №0453880000 від 15.08.2024 на суму 9000,00 гривень за договором про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02,07,2024. Хоча матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс» послуг від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» та понесення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про те, що може зменшити розмір указаних витрат, оскільки відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг. Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 9000,00 гривень є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» обсягом та часом послуг, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Зокрема, на думку суду, не підлягають відшкодуванню витрати за надання усної консультації з вивченням документів тривалістю дві години, приймаючи до уваги умови договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 та його сторони. Враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, враховуючи дані прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» щодо вартості послуг зі складання позовної заяви при погодинній формі оплати, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу за складання позовної заяви, які підлягають відшкодуванню, до 5000,00 гривень. Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved