Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~22.07.2024 позивачі через свого представника звернулися в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Покликаються на те, що [INFO] померла [PERSON] - сестра позивача [PERSON] . Після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS] , житловий будинок та дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] . Позивачам, які є подружжям, не було відомо про складений на них заповіт і вони не займалися оформленням спадщини, позаяк у Спадкодавця є спадкоємець першої черги, її син, Відповідач по даній справі [PERSON] . Позивачі із Відповідачем перебувають у не дуже приязних стосунках, позаяк останній зловживає алкогольними напоями. Вияснилося, що [PERSON] склала два заповіти, якими заповіла своє майно наступним чином: квартиру [ADDRESS] заповіла на сина [PERSON] , а житловий будинок [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельні ділянки площею 0,2000\~га, площею 0,4175\~га, що знаходяться по [ADDRESS] заповіла позивачам. Відповідач передав позивачам оригінал заповіту та оригінали правовстановлюючих документів. Просили суд, визначити [PERSON] та [PERSON] , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Ухвалою суду від 25.07.2024 залишено позовну заяву без руху. Після усунення недоліків, ухвалою від 06.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачів, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про місце дату та час розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Ч.2 ст.1270 ЦК України передбачено, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] 13.10.2017 було зареєстровано шлюб (а.с.7). Згідно заповіту від 14.12.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Ходачинською Н.І. та зареєстровано в реєстрі за №2426 (а.с.8). [PERSON] заповіла житловий будинок [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями і спорудами та земельні ділянки площею 0,2000\~га, площею 0,4175\~га, що знаходяться по [ADDRESS] у рівних частинах: [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно відповіді з Першої Луцької Державної нотаріальної контори Волинської області від 26.09.2024 №1637/01-09, згідно Інформаційної довідки з спадкового реєстру №78514177 від 26.09.2024, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. З огляду на вказане, [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку та строки спадщину після смерті [PERSON] не прийняли. Звертаючись до суду із цим позовом позивачі покликаються на те, що їм не було відомо про складений на них заповіт, на введення воєнного стану на всій території України, на те, що перед війною в Україні панували карантинні обмеження, а тому позивачі, пенсійного віку не контактували з [PERSON] , у якого весь цей час були оригінали документів на майно та і сам заповіт, що є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Суд прийшов до висновку, що наявність зазначених позивачами обставин свідчить про те, що у них були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що пропущення позивачами строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення їх від права спадкування за заповітом. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачами наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їм додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved