Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Меюса Василя Семеновича звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області із позовною заявою до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [PERSON] , який є громадянином російської федерації згідно з посвідкою на постійне проживання серія [NUMBER] , виданої 13.03.2014 органом 1401, успадкував після смерті [PERSON] , 1932 р.н., померлої [INFO] , (спадкова справа №28/2017) земельну ділянку з кадастровим номером 1421785000:01:000:0438, для ведення особистого селянського господарства. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі 13.02.2018 за №100, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1421785000:01:000:0438 площею 0,0421 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] (на теперішній час територіальна громада Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області). Право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку 13.02.2018 зареєстроване в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно. Таким чином, громадянин російської федерації [PERSON] 13.02.2018 набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області, та протягом року не виконав покладений на нього у зв`язку з цим обов`язок не відчужив земельну ділянку. Зазначений факт підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому, посилаючись на вказані обставини, прокурор просив суд конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), із кадастровим номером 1421785000:01:000:0438, площею 0,0421 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] (на теперішній час територіальна громада Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1484246214217), шляхом припинення права власності, відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 13.02.2018 за № 24809635, та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, Полтавська обл., поштовий індекс: 36039, ЄДРПОУ 39767332).. У судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі 13.02.2018 за №100, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1421785000:01:000:0438, площею 0,0421 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] (на теперішній час територіальна громада Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області) (а.с.19). Згідно з інформацією із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №352631115 від 01.11.2023 року власниками земельної ділянки з кадастровим номером 1421785000:01:000:0438, площею 0,0421 га, є [PERSON] , дата державної реєстрації 13.02.2018 року(а.с.20,21). Відповідно до заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.02.2018 року, з посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] від 13.03.2014 року, [PERSON] прибув з росії та є громадянином російської федерації (а.с.10). Отже, на час успадкування зазначеної вище земельної ділянки з кадастровим номером 1421785000:01:000:0438 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та державної реєстрації права власності на нього, відповідач [PERSON] був громадянином російської федерації, про що вказано у розділі даних про власника у Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Статті\~13,\~14 Конституції України\~визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями встановлені нормами\~розділу V Закону України "Про міжнародне приватне право", положеннями\~Цивільного кодексу України,\~Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 1\~ст. 38 закону України "Про міжнародне приватне право"\~право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1\~ст. 39 закону України "Про міжнародне приватне право"\~виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка, яка належить до нерухомого майна, знаходяться на території України, на неї поширюється дія законодавства України. Згідно зі\~ст. 19 Земельного кодексу України\~землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Відповідно до ч. 5\~ст. 22 ЗК України\~визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частинами 3 та 4\~ст. 81 ЗК України\~визначено, що іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Відповідно до п. "д" ч. 1\~ст. 140 ЗК України\~однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду. Відповідно до п. "в" ч. 1\~ст. 143 ЗК України\~примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до частини1 та 2\~ст. 145 ЗК України\~якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Пунктом 10 ч. 1\~ст. 346 ЦК України\~визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Згідно\~ст. 356 ЦК України\~до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Частиною 6\~ст. 41 Конституції України\~визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 148 ЗК України\~земельна ділянка може бути конфіскована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно до ч. 4\~ст. 145 ЗК України\~позов\~про конфіскацію земельної ділянки\~подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Згідно із частиною 1 "Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру",затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 N 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства, саме Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та з урахуванням вимог ч. ч. 2, 4\~ст. 145 Земельного кодексу України\~має право звернутися до суду із позовом\~про конфіскацію земельної ділянки. Так,\~статтею 131-1 Конституції України\~на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках та в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3\~ст. 23 закону України «Про прокуратуру»\~прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Відповідний висновок викладений у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі N 912/2385/18. За п. 76-77 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Відомостей про відчуження відповідачем спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 1421785000:01:000:0438 Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна не містить. Враховуючи, що [PERSON] , будучи громадянином російської федерації, упродовж року після прийняття спадщини і державної реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (з 13.02.2018 року по даний час) не відчужив її, суд вважає, що наявні достатні підстави для конфіскації спірної земельної ділянки у власність держави. Із огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідачки критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку, яку відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 2\~ст. 145 Земельного кодексу України. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, при зверненні до суду з позовом прокурором сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. за подання позовної заяви та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 1514,00 грн., тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] на користь Донецької обласної прокуратури підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4198 (чотири тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 00 копійок. Також, суд вважає скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08.01.2024 року, по цивільній справі за позовом заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Меюса Василя Семеновича, що діє в інтересах держави Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки, та скасувати арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1421785000:01:000:0438, площею 0,0421 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (на теперішній час територіальна громада Нікольської селищної ради Маріупольського району Донецької області) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1484246214217), власником якої є громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] .

Outcome: approved