Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Керівник Ізюмської\~окружної прокуратури\~Харківської області\~в інтересах\~держави в\~особі позивача\~ Борівської\~селищної територіальної\~громади Ізюмського\~району Харківської\~області,\~представницьким органом\~якої в\~силу закону\~є Борівська\~селищна рада,\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~Фермерського господарства\~«Кириченко М»\~про витребування\~земельної ділянки,\~кадастровий номер\~632105100:17:003:0368;\~визнання недійсним\~договору оренди\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 632105100:17:003:0368,\~укладеного між\~ [PERSON] \~та Фермерським\~господарством «Кириченко\~М»,\~зареєстрованого 29.11.2021\~року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Ізюмською окружною прокуратурою в ході здійснення процесуального керівництва за досудовим розслідуванням кримінального провадження №42021222090000080 від 17.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, встановлено порушення вимог законодавства при прийнятті Борівською селищною радою рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та її передання у власність [PERSON] 02.08.2021 відбулося пленарне засідання Борівської селищної ради, на якому розглянуто питання щодо затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Борівської селищної ради. Рішення селищної ради від 02.08.2021 є незаконним, оскільки загальний склад Борівської селищної ради складає 26 депутатів та для прийняття рішення на сесії сільської ради необхідно 18 голосів депутатів. Проте на пленарному засідання були присутні 17 депутатів, з обраних 26. Незаконність прийняття рішення підтверджується науково-правовим висновком Науково-дослідного інституту правового забезпечення інноваційного розвитку Національної академії правових наук України, в якому зазначено що дві третини від 26 депутатів селищної ради становить 17,33, а для прийняття рішення по вказаному питанню необхідно не менше двох третин голосів від загального складу депутатів селищної ради, що в математичному значенні є суворою нерівністю і означає, що для прийняття рішення необхідно дві третини голосів депутатів і більше. Також, вищевказаний підхід використовується при розгляді спірних ситуацій на рівні Конституційного суду України та Ради суддів України. Вказане повністю узгоджується з позицією Всеукраїнської асоціації органів місцевого самоврядування «Асоціації міст України», викладеною 03.08.2021 №1-179/21, наданої Бахмутській міській раді з аналогічного питання. Згідно якої число депутатів, присутніх на засіданні не може бути округлено ніяк, адже це завжди ціле число. 13.10.2021 між [PERSON] та Фермерським господарством «Кириченко М» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га з кадастровим номером 6321055100:17:003:0368, який зареєстрований 29.11.2021 реєстратором Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області Гелуненко О.В. Оскільки територіальна громада не уповноважувала Борівську селищну раду на прийняття вказаного рішення всупереч вимогам закону, то і відповідач на підставі такого рішення у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку не набув, а отже і не міг у подальшому передати її в користування іншим особам. Таким чином, враховуючи, що державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку за відповідачем проведено на підставі незаконного рішення Борівської селищної ради, то вищевказаний договір оренди земельної ділянки є недійсним з моменту його укладення. У зв`язку з тим, що земельна ділянка вибула з власності територіальної громади незаконно, з допущенням порушень вимог чинного законодавства, то укладений договір оренди земельної ділянки підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, в зв`язку з чим спірна земельна ділянка підлягає витребуванню (поверненню) у комунальну власність територіальної громади Борівської селищної ради. 01 травня 2024 року надійшли письмові пояснення Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області вже виконане, громадянин [PERSON] правомірно, за встановленою чинним законодавством процедурою набув у власність земельну ділянку, та правомірно, на протязі тривалого часу використовував її за цільовим призначенням, не порушуючи жодних прав та інтересів держави, інтересів держави та інших громадян. Науково-правовий висновок є неналежним та недопустимим доказом, не є висновком експерта у галузі права. Окрема думка судді Конституційного Суду України не має обов`язкового значення і, відповідно, не породжує юридичних наслідків та не може розглядатися як джерело права. Жодна норма чинного законодавства не передбачає процедури підрахунку 2/3 голосів від загального складу депутатів селищної ради, у якій бік потрібно заокруглювати і яка конкретно кількість депутатів (17 чи 18) становить 2/3 голосів від загальної кількості 26 депутатів у селищній раді. Борівська селищна рада Ізюмського району Харківської області при прийнятті оскаржуваного рішення керувалася загально відомими правилами округлення і при наявності 17 голосів правомірно визнала рішення прийнятим. Борівська селищна рада на підставі Законів України мала правомочність щодо розпорядження земельною ділянкою від імені та в інтересах територіальної громади. [PERSON] правомірно, за встановленою чинним законодавством процедурою набув у власність земельну ділянку. Покладаючись на добросовісність дій Борівської селищної ради, [PERSON] законним шляхом набув своє майно, є добросовісним набувачем, тому це майно у нього на підставі ст.388 ЦК України витребувано бути не може, оскільки в діях Борівської селищної ради була воля на передачу йому майна. Тому, Ізюмська окружна прокуратура Харківської області обрала неефективний та неналежний спосіб захисту права власності. Намагання виправити (на думку позивача) допущену в минулому органом влади «помилку» не може мати наслідком непропорційне втручання у нове право відповідача та перекладання на нього усіх негативних наслідків такої «помилки», оскільки задоволення позову із формальних підстав покладатиме надмірний індивідуальний тягар на особу, яка володіє земельною ділянкою протягом тривалого часу, а отже порушить справедливий баланс інтересів сторін. Наданням [PERSON] у власність земельної ділянки права та інтереси держави, територіальної громади, сусідніх землекористувачів не порушуються. Отже, втручання держави у право [PERSON] на мирне володіння майном спірною земельною ділянкою, зважаючи на тривале добросовісне користування ним земельною ділянкою, який протиправних дій для заволодіння земельною ділянкою не вчиняв, має ознаки непропорційного втручання у його право на мирне володіння майном. На пленарному засіданні, яке відбулося 02.08.2021, було прийнято багато подібних рішень про передачу земельних ділянок у власність громадян, при цьому усі громадяни, які отримали земельні ділянки є мешканцями Борівської селищної територіальної громади, зокрема лікарі і медичні працівники, педагогічні працівники, які тривалий час чекали, щоб реалізувати своє право на отримання земельної ділянки у власність. У поясненнях від 15.05.2024 представник Ізюмської окружної прокуратури зазначив, що дробове число 17,33, яке не становить ціле число від загального складу ради, повинно заокруглюватись у бік збільшення і становити ціле натуральне число, оскільки при заокруглені в бік зменшення, число 17 буде становити менше ніж дві третини голосів депутатів відповідної ради, що суперечитиме засадам здійснення місцевого самоврядування, враховуючи, що один депутат має один голос. Воля держави (громади) як власника земель може виражатись лише в таких діях органу виконавчої влади, які відповідають вимогам законодавства та інтересам держави. Відсутність законного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування Борівської селищної ради, спрямованого на відчуження спірної земельної ділянки означає, що громада, як власник, волю (згоду) на її відчуження не виявляла, а тому вона вибула з володіння власника поза волею без прийняття відповідного законного рішення. Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. 15.05.2024 надійшли пояснення представника [PERSON] з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки рішення Борівської селищної ради є законним, прийнятим відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Висновок не може бути визнано належним доказом для підтвердження тверджень та аргументів позивача, оскільки він складений спеціалістами, які не є атестованими судовими експертами. Окрема думка судді Конституційного Суду України не є актом Конституційного суду України, не є джерелом права, не має обов`язкової юридичної сили і безпосередньо не породжує правових наслідків. Визначення двох третин голосів депутатів від загального складу ради має здійснюватися шляхом округлення до цілого числа за математичними правилами, що й було зроблено Борівською селищною радою. Оскільки жодним нормативно- правовим актом не встановлено порядку здійснення розрахунку двох третин голосів депутатів від загального складу ради. Для цілей такого визначення має застосовується правило округлення, яке полягає у збільшенні відповідного знаку на «1» (одиницю), якщо наступний за ним знак, який скорочується, дорівнює або перевищує «5» (п`ять). 2/3 депутатів Борівської селищної ради від загального складу становить 17 (26:3*2 = 17,33). Таким чином, Борівської селищної ради вірно визначено 2/3 голосів депутатів від загального складу ради. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, представник відповідача заперечував у задоволенні позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно рішення Борівської селищної ради XIV сесії VIII скликання від 02 серпня 2021 року №13 затверджено [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (рілля) за межами населених пунктів на території Борівської селищної ради Харківської області; передано [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га /кадастровий номер 6321055100:17:003:0368/ за межами населених пунктів на території Борівської селищної ради Харківської області. Згідно рішення Борівської селищної ради I сесії VIII скликання від 03.12.2020 №1, II сесії VIII скликання від 11.12.2020 №1 загальний склад Борівської селищної ради складає 26 депутатів. За протоколом поіменного голосування питання №13 XIV сесії Борівської селищної ради VIII скликання «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Борівської селищної ради, гр. [PERSON] » від 02.08.2021 з присутніх на пленарному засідання 17 депутатів «за» проголосували 17 депутатів. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] на праві власності з 12.08.2021 належить земельна ділянка кадастровий номер 6321055100:17:003:0368 площею 2 га на підставі рішення Борівської селищної ради від 02.08.2021. 13 жовтня 2021 року між [PERSON] та ФГ «Кириченко М» укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки. Відповідно до статей 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. У частинах першій, другій, третій статті 78 Земельного кодексу України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності. Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно зі статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За змістом частини третьої статті 24 вказаного Закону органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та

Outcome: approved