Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та вказував, що відповідачі перебували в шлюбі, який розірваний рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 липня 2022 року. При цьому позивач вказує, що відповідач [PERSON] ще задовго до розірвання шлюбу виїхав за кордон, а позивач з січня 2021 року проживає разом з [PERSON] та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 26 серпня 2022 року вони зареєстрували шлюб. Позивач зазначає, що оскільки на момент народження дитини дружина ще перебувала в зареєстрованому шлюбі, тому батьком дитини записаний [PERSON] . Наразі вказує, що саме позивач є батьком дитини, а тому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Тиврівський ВДРАЦС виключити з актового запису про її народження відомості про [PERSON] як батька дитини та внести відповідні відомості про позивача. Відповідач [PERSON] позов визнала. Відповідач [PERSON] правом на відзив не скористався. Суд звертає увагу, що на електронну адресу суду надійшла заява від його імені про визнання позову, однак зважаючи, що вказана заява не підписана КЕП суд не може взяти її до уваги. Третя особа своїх пояснень щодо позовних вимог не надала, однак в своїй заяві звертала увагу на вимоги чинного законодавства щодо порядку внесення змін до актового запису. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 червня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду в загальному позовному провадженні та до участі справі як третю особу залучено Тиврівський ВДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2024 року в справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза та зупинено провадження в справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2024 року поновлене провадження в справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 жовтня 2024 року закрите підготовче провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву та просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву та просила розгляд справи провести у її відсутність, позов визнала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа також в судове засідання не з`явилися, до суду надійшли її заява про розгляд справи в їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як установлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Як слідує з відкритих даних ЄДРСР рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19 липня 2022 року в справі №145/1210/21 шлюб між ними розірваний. Рішення набрало законної сили. [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2022 року. Актовий запис про її народження складений 16 лютого 2022 року Тиврівським ВДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за №22, її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . 26 серпня 2022 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] в Тиврівському ВДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №95. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [INFO] ». Позивач вказує, що з січня 2021 року він та [PERSON] проживають однією сім`єю. [PERSON] вказані обставини не заперечує. З висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 16 вересня 2024 року №СЕ-19/102-24/13177-БД, за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної на виконання ухвали суду від 01 липня 2024 року в цій справі, слідує, що [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999999% (а.с.56-76). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст.128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Так, законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 вказаної вище постанови Верховного Суду України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц, та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Як установлено судом [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Батьківство позивача щодо своєї доньки [PERSON] визнає. З висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 16 вересня 2024 року №СЕ-19/102-24/13177-БД, за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи, проведеної на виконання ухвали суду від 01 липня 2024 року слідує, що ймовірність того, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає 99,99999999%. Доказів, які б спростували вказане дослідження, матеріали справи не містять. Зазначені обставини дають підстави для висновку, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Отже саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним. Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України" (заява N 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що надані докази підтверджують те, що позивач є батьком [PERSON] , тому позовні вимоги про визнання його батьківства щодо малолітньої дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вказувалося, в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Суд звертає увагу, що позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом просив зобов`язати Тиврівський ВДРАЦС у Вінницькому районі внести відповідні зміни до актового запису. Однак, слід врахувати, що останній залучений до участі в справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а не як відповідач. При цьому позивач своїм правом на залучення його як відповідача та зміну його процесуального статусу не скористався. В той же час позовні вимоги звертаються до відповідачів у справі, а не до третіх осіб, а тому суд не може задовольняти позовну вимогу про зобов`язання третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вчинити певні дії. В той же час з метою недопущення порушення прав дитини, суд вважає за можливе виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] як батька дитини та внести відомості про позивача як батька дитини, а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial