Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

[PERSON] та\~ [PERSON] звернулися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просять суд встановити юридичний факт належності їм правовстановлюючих документів, а саме: факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12 лютого 1999 року, виданого згідно з розпорядженням № Д 157 від 12 січня 1999 року, зареєстрованого Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 169п-65-65 та технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , а також факт належності [PERSON] свідоцтва про\~право власності\~на житло\~№ [NUMBER] \~від 12\~лютого 1999\~року,\~виданого згідно\~з розпорядженням\~ №\~Д 157\~від 12\~січня 1999\~року,\~зареєстрованого Криворізьким\~міським бюро\~технічної інвентаризації\~у реєстровій\~книзі за\~№169п-65-65. В обґрунтування заяви зазначили, що їм та члену їх родини [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12 лютого 1999 року належить квартира [ADDRESS] . У вказаному свідоцтві про право власності на житло вказано, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та члени її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . В технічному паспорті на квартиру також зазначено, що власником є [PERSON] . Однак прізвище « [PERSON] » зазначено невірно, замість вірного « [PERSON] ». Так, відповідно до паспорту громадянина України виданого 17 серпня 2020 року та у пенсійному посвідченні, в усіх інших особистих документах - прізвище заявниці [PERSON] зазначено як « [PERSON] », що є правильним зазначенням. Відповідно до паспорту громадянина України виданого 17 листопада 2014 року, в атестаті та дипломі, в усіх інших особистих документах- прізвище заявниці [PERSON] зазначено як « [PERSON] », що є правильним зазначенням. Вказані розбіжності позбавляють заявниць, та, відповідно, іншого співвласника квартири на розпорядження (оформлення договору на відчуження) даною нерухомістю. Ураховуючи вище, просять задовольнити їх заяву та встановити факт належності їм вказаних правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Представник заявників адвокат Артеменко О.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Представник Виконавчого комітету Криворізької міської ради до суду не з`явився, заяв по суті не надано. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявникам [PERSON] , [PERSON] та заінтересованій особі, [PERSON] , на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Правовстановлюючими документами на зазначене нерухоме майно є: свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 12 лютого 1999 року, видане згідно із розпорядженням № Д 157 від 12 січня 1999 року, зареєстроване Криворізьким міським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 169п-65-65 та технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] . У вказаних правовстановлюючих документах прізвище заявників записано через літеру е Леваневська (а.с. 13-14). Прізвище заявника [PERSON] в інших правовстановлюючих документах записано через літеру і [PERSON] , а саме: паспорт громадянина України (ID-картка) № [NUMBER] , виданий 17.08.2020 (а.с. 6); паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 06.12.1999 Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с. 7); довідка про реєстрацію місця проживання особи № 8428 від 08.09.2020 (а.с. 6); пенсійне посвідчення № [NUMBER] , видане 26.01.2010 Пенсійним фондом України (а.с. 10). Прізвище заявника [PERSON] в інших правовстановлюючих документах записано через літеру і [PERSON] , а саме: паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 24.10.2005 Довгинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с. 8); картка платника податків, видана 08.07.2005 Центральною МДПІ у м. Кривому Розі (Довгинцівський район) (а.с. 9); атестат серії [NUMBER] та диплом серії [NUMBER] від 29.06.2009, видані Дніпропетровським державним аграрним університетом (а.с. 11, 12). Вказані розбіжності в документах унеможливили оформлення заявниками договору на відчуження. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.\~293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із п. 12 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~№5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. За положеннями ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявникам правовстановлюючих документів на нерухоме майно є необхідність у вільному розпорядженні нерухомим майном, яке належить їм на підставі приватної спільної сумісної власності. Приймаючи до уваги те, що заявники позбавлені можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, суд приходить до висновку, що надані заявниками докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved