Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності йому диплому № [NUMBER] від 30.06.1988, та посвідчення № [NUMBER] від 30.06.1989. В заяві вказано, відповідно до паспорта громадянина України він є [PERSON] , [INFO] , проте в його дипломі серії [NUMBER] допущена помилка в написання по-батькові заявника та вказано « [PERSON] ». Крім того, на першій сторінці належного заявнику посвідченні лікаря ортопеда-травматолога № 11271 від 30.06.1989 р.н., нечітко вказана дата видачі «30.06.1989». У зв`язку з наявністю вказаних помилок у заявника виникли труднощі в оформленні пенсії за віком. Наявність вказаних розбіжностей змусила заявника звернутися до суду. В судове засідання сторони не з`явились. Заявник [PERSON] надав заяву, в якій просив розглянути заяву без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник ГУ ПФУ в Харківській області надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій він просив винести рішення згідно чинного законодавства. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.04.1997 Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області на ім`я [PERSON] , [INFO] , його по батькові вказано « [PERSON] ». Аналогічно по-батькові заявника вказано в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, в свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 06.12.1964, та трудовій книжці серії [NUMBER] заповненої 27.10.1988. В дипломі серії [NUMBER] , виданого 30 червня 1988 року, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , по-батькові вказано « [PERSON] », тобто не так як згідно паспорта та інших документів в яких по-батькові заявника вказано « [PERSON] ». Крім того, на першій сторінці належного [PERSON] , посвідчення лікаря ортопеда-травматолога № 11271 від 30.06.1989, вказана дата видачі «30.06.1989», однак вбачається виправлення дати видачі даного посвідчення, в той же час на другій сторонці вказаного посвідчення чітко вказана дата видачі «30.06.1989» без виправлень. На підставі ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Вищенаведені розбіжності у документах є очевидною помилкою, яка не може бути належним чином виправлена без звернення до суду. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу надає заявнику право на здійснення своїх прав на отримання пенсії за віком. Отже, суд приходить до висновку, що заявником було подано достатньо доказів, які вказують на факт належності їй трудової книжки, що є підставою для задоволення заяви. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 вказаної постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим той факт, що диплом серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] , а також суд вважає встановленим, що посвідчення лікаря ортопеда-травматолога № 11271 від 30.06.1989 належне [PERSON] , видане йому 30.06.1989. Суд всебічно та повно оцінив наявні докази, і вважає, що надані у справі докази та їх оцінка дають підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved