Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Богунського районного суду міста Житомира від 17.05.2012 у цивільній справі №2-2182/12 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн щомісяця, та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказано, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом з позивачем. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.05.2012 у справі №2-2182/12 стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 500,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17.05.2012. На підставі виконавчого листа, виданого Богунським районним судом м. Житомира від 21.09.2023 у справі №2-2182/12, Богунським відділом ДВС у м. Житомирі винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№ 72854517. Позивач вказує, що за роки з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання дітей, значно зросли ціни на продукти харчування, одяг та ліки, підвищились ціни на побутові послуги, у зв`язку із чим на утримання дитини необхідно більше коштів. На даний час розмір аліментів, який відповідач повинен сплачувати на утримання дочки, менший розміру прожиткового мінімуму, що суперечить інтересам дитини. Відповідач у додаткових витратах на утримання сина участі не приймає взагалі. Крім того, станом на 01.06.2024 у відповідача наявна значна заборгованість по аліментах в сумі 117 540,63 грн. Витрати на неповнолітню дочку складаються із витрат на збалансоване харчування, придбання одягу, взуття, витрат на медичне обслуговування, також витрат для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Дочка позивача та відповідача на постійній основі проходить лікування у офтальмолога в Центрі відновлення зору. Відповідно до консультаційних висновку спеціаліста-офтальмолога, [PERSON] рекомендоване постійне носіння окулярів згідно з рецептом, приймати ліки. Позивач у 2024 році, зокрема, понесла витрати, пов`язані з лікуванням зору дочки, що становлять 17 000,00 грн. Загальний розмір таких витрат на дочку в місяць становить не менше 16 000,00 грн. Крім цього, на утриманні позивача перебуває повнолітній син [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у закладі вищої освіти в Державному університеті «Житомирська політехніка», період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025, загальна вартість навчання становить 60000,00 грн за вказаний період. Витрати на дочку, що становлять не менше 16 000,00 грн на місяць, позивач одна не в змозі забезпечити, тому вважає, що батько, який є здоровим та працездатним, здатний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх в його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з приводу зміни способу стягнення аліментів на утримання дочки. На даний час матеріальне становище відповідача змінилося, оскільки він перебуває на службі в ЗСУ у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України та отримує дохід у вигляді стабільного грошового забезпечення військовослужбовця. На утриманні відповідача інших осіб немає, а зміна способу стягнення аліментів на утримання дочки не ставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Посилаючись на зазначене, позивач просить змінити визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позовну заяву суду не подав. Згідно\~з ст.280 ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 211, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, про що постановлено відповідну протокольну ухвалу суду. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стосовно складення повного тексту рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, суд бере до уваги висновки щодо визначення дати ухвалення судового рішення Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, наведені у відповідній постанові Верховного Суду від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.05.2012 у справі №2-2182/12 стягнуто [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 500,00 грн на кожну дитину щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 17.05.2012. Відповідно до змісту довідок про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання [PERSON] та неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 11). Згідно з\~довідкою-розрахунком\~заборгованості зі\~сплати аліментів,\~який складений\~Богунським відділом\~державної виконавчої\~служби у\~місті Житомирі\~за вих.\~№101620\~від 04.06.2024,\~заборгованість по\~виконавчому листу\~№2-2182/12\~від 17.05.2012,\~виданого Богунським\~\~районним\~судом м.\~Житомира,\~про стягненняз [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, станом на 01.06.2024 складає 117\~540,63 (а.с. 5-7). Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій медичних документів, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має офтальмологічне захворювання, потребує регулярного лікування та носіння окулярів. 11.06.2024 та 18.06.2024 позивач витратила на медичні послуги для дочки та придбання лінз 20\~000,00 грн (а.с. 12-23). На утриманні позивача також перебуває повнолітній син [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Державному університеті «Житомирська політехніка», період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2025, навчання здійснюється на платній основі, загальна вартість навчання становить 60 000,00 грн (а.с. 24-27). Статтею 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями\~150,\~180 Сімейного кодексу України батьки\~зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною другою\~статті 182 СК України\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першої\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої\~статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~ зміна розміру\~аліментів може\~мати під\~собою й\~зміну способу\~їх присудження\~(зміна\~розміру аліментів,\~стягнутих за\~домовленістю між\~батьками у\~твердій грошовій\~ сумі на\~розмір аліментів\~ у частці\~ від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька дитини\~та навпаки). Такий висновок неодноразово наводив і Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 22.05.2019 у справі №444/2619/16-ц; від 18.09.2019 у справі №127/12177/17-ц. Відповідно до\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Стягнення аліментів спрямовані, насамперед, на захист найвищих інтересів дитини, яка в силу малолітнього віку не здатна самостійно подбати про своє забезпечення та повністю залежить від батьків, на яких закон покладає обов`язок дбати про матеріальне забезпечення дитини до досягнення останньою принаймні повноліття. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває повністю на її утриманні, батько аліменти не сплачує, має значну заборгованість по аліментам. Суд враховує розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, необхідним лікуванням, сезонним одягом, шкільним приладдям, речами особистої гігієни, тощо, які є загальновідомими За таких обставин, суд приходить висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою дитини сторін у забезпеченні належного матеріального її утримання, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Вказаний розмір аліментів є справедливим та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав малолітньої дитини в даній справі. Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до приписів \~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням яких судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Outcome: approved