Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач 13.04.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Перша Херсонська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання шлюбу недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування рішень про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] його помер двоюрідний брат [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . З дня смерті відкрилася спадщина на майно [PERSON] . До складу спадщини входить наступне майно, яке належало спадкодавцю на день його смерті: двокімнатна квартира [ADDRESS] , автомобіль марки Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, та інше майно. Батько спадкодавця [PERSON] , [INFO] , є рідним братом батька спадкодавця, [PERSON] , [INFO] . Оскільки дядьки та тітки [PERSON] померли, позивач зі своїм рідним братом [PERSON] як спадкоємці за правом представлення 23.01.2017 року подали заяви про прийняття спадщини до Першої Херсонської державної нотаріальної контори, в якій заведено спадкову справу №529/2016 року щодо майна спадкодавця [PERSON] . Крім того, спадкоємцем також є двоюрідна сестра спадкодавця [PERSON] , яка також подала заяву до вказаної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] спливає 19.02.2017 року. Останні були впевненні, що інших спадкоємців попередніх черг у спадкодавця не було. Проте, після його смерті дізналися, що у 2013 році він зареєстрував шлюб з відповідачкою, яка на даний момент є спадкоємицею першої черги. Позивач вважає, що шлюб між померлим [PERSON] та [PERSON] підлягає визнанню недійсним. Спадкоємець з дитинства хворів олігофренію. У зв`язку з цією хворобою навчався у Першій допоміжній школі та перебував на обліку в Херсонському обласному психоневрологічному диспансері. Через хворобу [PERSON] не проходив строкову військову службу, ніколи не перебував у шлюбі та не мав дітей. З жінками він не спілкувався та взагалі ними не цікавився. Його сім`я була багатодітною та жила бідно, тому у віці 16 років після закінчення Першої допоміжної школи [PERSON] забрав до себе його рідний дядько, [PERSON] , який до своєї смерті у 2012 році опікувався ним, як своїм сином. Своїх дітей дядько не мав. Дядько влаштував працювати [PERSON] малярем у будівельну групу в Херсонському бавовняному комбінаті, де той працював з 17 до 34-х років. Коли дядько вийшов на пенсію, у 2004 чи у 2005 році [PERSON] звільнився з роботи і постійно проживав з дядьком до його смерті. Хвороба [PERSON] проявлялася в низькому рівні освіти, важкому сприйнятті інформації та запізнілій реакції на будь-які дії, косоокості, заїканні під час розмови. В моменти хвилювання це призводило до того, що через постійне заїкання він не міг говорити. Якщо йому завдали питання, він помітно групувався, напружувався, ніколи та нікому не перечив, постійно перебував під впливом когось та з усім погоджувався, що б йому не казали. У зв`язку зі своєю безпорадністю, викликаною хворобою, [PERSON] з 16 років і до смерті дядька перебував під щоденним і постійним контролем дядька та його впливом, завжди разом обідали, проводили час, спілкувалися. [INFO] [PERSON] помер. Перед смертю дядька та після неї [PERSON] став зловживати спиртними напоями. У серпні 2012 року біля [PERSON] з`явилася жінка, як пізніше з`ясувалося, [PERSON] , яка має на утриманні 6 неповнолітніх дітей. З того часу [PERSON] перебував під постійним впливом [PERSON] , своєї думки не мав. Остання заборонила спілкуватися з усіма рідними. [PERSON] у всьому слухався [PERSON] беззаперечно, виконував усі її вказівки. Одразу після смерті дядька вони зняли грошові кошти з рахунків дядька в Укрексімбанку і жили на ці кошти, купили машину, ніде не працювали. Незважаючи на хворобу [PERSON] , користуючись його безпорадним станом, відповідач у 2013 році зареєструвала з ним шлюб. Даний факт тримався у таємниці від усіх родичів [PERSON] , про цей факт позивач дізнався лише після смерті спадкодавця. Фактично [PERSON] шляхом реєстрації шлюбу з психічно хворою людиною вирішила заволодіти значними грошовими коштами та нерухомістю, які залишилися після смерті дядька [PERSON] . Таким чином, шлюб між [PERSON] і [PERSON] укладено з порушенням вимог, встановлених у ст.24 СК України, тобто без вільної згоди [PERSON] , оскільки на момент реєстрації шлюбу він хворів олігофренією і не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними. Реєстрацією зазначеного шлюбу були порушені права позивача, як спадкоємця за законом, оскільки відповідач на даний час є спадкоємцем першої черги. У випадку визнання недійсним шлюбу, зареєстрованого між [PERSON] і [PERSON] , відповідач, яка вже прийняла спадщину та отримала свідоцтва про спадщину, підлягає усуненню від права на спадкування за законом і видані свідоцтва про право нас спадщину підлягають визнанню недійсними. У зв`язку викладеним, позивач просив визнати недійсним шлюб, зареєстрований між [PERSON] і [PERSON] ; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Першою Херсонською державною нотаріальною конторою [PERSON] : №1-172 від 20.02.2017 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; №1-173 від 20.02.2017 року на автомобіль Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, з державним номером [NUMBER] та №1-186 від 27.02.2017 року на земельну ділянку для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні, площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190. Скасувати рішення державного нотаріуса Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими Олега Борисовича: індексний номер 34044536 від 27.02.2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190 (номер запису про право власності: 19210422); індексний номер 33937525 від 20.02.2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності: 19098088); державну реєстрацію автомобіля марки Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, білого кольору на ім`я [PERSON] . Ухвалою суду від 18.04.2017 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19.04.2017 року за заявою представника позивача витребувано докази. Відповідач [PERSON] надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими. 12.07.2013 року між відповідачем та [PERSON] було укладено шлюб. [PERSON] ніколи не виявляв ознак будь-якого психічного захворювання, був людиною врівноваженою, стриманою, розсудливою, доброзичливою. Твердження позивача про те, що [PERSON] перебував у безпорадному стані є абсурдними, оскільки на час знайомства з відповідачем був абсолютно самостійним чоловіком, в період спільного проживання в рівній із [PERSON] мірі виконував всі побутові обов`язки. Та обставина, що подружжя не спілкувалося близько з родичами чоловіка, не свідчить те, що відповідач обмежувала таке спілкування. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виявляли бажання спілкуватися з [PERSON] ще до одруження, оскільки, як розповідач чоловік відповідача, між ними склалися неприязні відносини, внаслідок того, що його дядько, [PERSON] , за заповітом залишив тільки [PERSON] спадщину. Крім того, позивач вказує на те, що до 2012 року [PERSON] опікувався його дядько [PERSON] , але це не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] страждав на тяжке онкологічне захворювання, у зв`язку з чим саме [PERSON] здійснював догляд за своїм дядьком. У період з 1981 року по 2011 рік [PERSON] працював на різних посадах, а з червня був обраний у склад правління Садового товариства «Світло». Згідно відгуку Правління СТ «Світло» був досвідченим авторитетним спеціалістом поливної системи та водопостачання, вирішував складні питання з забезпечення функціонування садового товариства. [PERSON] не просто був повноцінною, дієздатною людиною та мав право самостійно набувати для себе обов`язки та реалізовувати свої права, але і незадовго до одруження безпосередньо проходи психіатричний огляд, без якого не міг би одержати водійські права, та керувати транспортним засобом. Тому відсутні, будь-які підстави вважати, що [PERSON] вступив у шлюб всупереч власній волі, або не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову позивачу в повному обсязі. Ухвалою суду від 22.12.2017 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07.02.2018 року витребувано докази. Ухвалою суду від 05.06.2018 року за клопотанням представника відповідача витребувано докази. Ухвалою суду від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 22.04.2020 року задоволено заяву представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи частково. Призначено посмертну судово-психіатричну експертизу по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи на стороні позивача без самостійних вимог: [PERSON] , [PERSON] , Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визнання шлюбу недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування рішень про державну реєстрацію права власності. На вирішення експертам були поставлені питання: чи страждав померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , на день реєстрації шлюбу 12.07.2013 року з [PERSON] , 1960 р.н., психічним розладом або психічною хворобою, які позбавляли його здатності усвідомлювати сповна значення своїх дій і (або) керувати ними? Чи міг [PERSON] , [INFO] , розуміти значення своїх дій і (або) керувати ними на момент реєстрації шлюбу 12.07.2013 року з [PERSON] , 1960 р.н.? В решті заяву залишено без задоволення. Проведення даної експертизи доручено Херсонському відділенню філії Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (м.Херсон, с.Степанівка, вул.Дж.Говарда, 65). Провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 30.09.2020 року поновлено провадження у справі для зміни назви установи, якій доручено проведення експертизи, на «Державна установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України». Ухвалою суду від 05.10.2020 року виправлено описку в ухвалі суду від 22.04.2020 року за цивільною справою №766/6347/17, вказано вірно установу, якій доручено проведення посмертної судово-психіатричної експертизи як «Державна установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю» Міністерства охорони здоров`я України» замість невірного «Херсонське відділення Філії «Центру судово-психіатричних експертиз» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю» Міністерства охорони здоров`я України». Провадження за справою зупинено. Ухвалою суду від 05.04.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 03.06.2021 року доручено проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, призначеної ухвалою суд від 22.04.2020 року, експертам КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги», попередивши експертів про відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України. На вирішення експертам поставлені питання: чи страждав [PERSON] [INFO] , на день реєстрації шлюбу 12.07.2013 року з [PERSON] , 1960 р.н., психічним розладом або психічною хворобою, які позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними? Чи міг [PERSON] , [INFO] , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент реєстрації шлюбу з 12.07.2013 року з [PERSON] , 1960 р.н.? Провадження по справі зупинено. Постановою Херсонського апеляційного суду від 12.07.2021 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03.06.2021 року змінено в частині доручення проведення посмертної судово-психіатричної експертизи КП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги». Доручено проведення посмертної судово-психіатричної експертизи у зазначеній цивільній справі, експертам Державної установи «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». 05.03.2024 року на адресу суду від адміністрації ДУ «ІСП МОЗ України» надійшло повідомлення про завершення проведення експертизи по цивільній справі № 766/6347/17 та направлено висновок судово-психіатричного експерта № 133 від 12.02.2024 року відносно [PERSON] , 1964 р.н. Ухвалою суду від 06.03.2024 року поновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник позивача та представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що спадкодавець був знятий з обліку у 1990 році як соціально адаптована особа, він працював, обирався членом садівничого товариства, керував транспортним засобом особисто. Його дядько відносився до нього як сина, спільно проживали, піклувалися один про одного, дядько дав на його ім`я довіреність щодо розпорядження майном. Коли дядько хворів - [PERSON] був зазначений в його історії хвороби як контактна особа. Позовні вимоги необґрунтовані, просили відмовити у задоволенні позову. В останнє судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що у серпні 2012 року відповідач познайомилася з [PERSON] , на той час він не спілкувався з ріднею, у них були складні стосунки через спадкове майно, що залишив йому дядько. З вересня 2012 року вона стала проживати разом з [PERSON] у його дачному будинку у СТ «Світло» однією сім`єю, у нього склалися добрі стосунки з її дітьми. 12.06.2013 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб. Про реєстрацію шлюбу знала мати [PERSON] . Іншим родичам з урахуванням складних відносин він не захотів повідомляти про шлюб. За час перебування у шлюбі з 2013 року по 19.08.2016 року відповідач та [PERSON] проживали разом, піклувалися один про одного, [PERSON] працював у садівничому товаристві «Світло», керував особисто транспортним засобом. Ніяких психічних розладів не мав. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволені з підстав, зазначених у відзиві. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні вважав позов таким, що підлягає задоволенню. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні вважала позов таким, що підлягає задоволенню. В останнє судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник третьої особи - Першої Херсонської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, покладався на розсуд суду. Представник третьої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, проданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Судом встановлено, що на підтвердження родинних відносин, що позивач [PERSON] , треті особи [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними братами та двоюрідною сестрою зі спадкодавцем [PERSON] , стороною позивача надано такі документи: актовий запис про народження №121 від 20.01.1947 року м/в РАЦС м.Херсона, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] ; актовий запис про народження №3822, складений 09.10.1967 року міським відділом РАЦС м.Херсона, батьками третьої особи [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] ; актовий запис про смерть №302, складений 10.11.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] ; актовий запис про народження №3968, складений 06.10.1971 року міськбюро РАЦС м.Херсона, батьками позивача [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] ; актовий запис про народження №1624, зроблений 01.12.1984 року міським відділом РАЦС м.Херсона, батьками третьої особи [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.06.2004 року квартира, двокімнатна під номером [ADDRESS] , належала на праві приватної спільної власності по частині [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №251550 від 21.02.2005 року земельна ділянка для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га належала [PERSON] . Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, д.н. [NUMBER] , належав [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.2013 року, виданого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудими Олега Борисовича, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.02.2013 року, виданого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою Олегом Борисовичем, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з частини двокімнатної квартири під номером [ADDRESS] . Згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №282828 від 04.02.2013 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190. Згідно актового запису про шлюб №305, складеного 12.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, між [PERSON] та [PERSON] 12.07.2013 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Правонаступником Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні є Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Згідно актового запису про смерть №901, складеного 19.08.2016 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на його майно, до складу якої входить майно, яке належало спадкодавцю на день смерті: двокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 63,2 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., автомобіль марки Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, земельна ділянка для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190. Згідно довідки №2678 від 21.09.2016 року, виданої КП «Дніпровський», [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті з ним за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований. Як вбачається зі спадкової справи №529/2016 року, заведеної Першою Херсонською державною нотаріальною конторою після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] його двоюрідні брати [PERSON] , [PERSON] та 16.02.2017 року двоюрідна сестра [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини. Також, 12.09.2016 року [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] . 20.02.2017 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] на спадкове майно: двокімнатну квартиру під номером [ADDRESS] . Зареєстрованого в реєстрі за №1-172 (індексний номер 33937525 від 20.02.2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності: 19098088). 20.02.2017 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] на спадкове майно: автомобіль марки Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску. Зареєстрованого в реєстрі за №1-173. 27.02.2017 року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудимою О.Б. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ім`я [PERSON] на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 0,12 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6510100000:30:002:0190, яка призначена для індивідуального садівництва. Зареєстрованого в реєстрі за №1-186. Індексний номер 34044536 від 27.02.2017 року про державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190 (номер запису про право власності: 19210422). Як вбачається з наданої медичної картки амбулаторного хворого №1965 (далі - МКАХ), [PERSON] вперше був оглянутий психіатром 03.03.1972 р., йому був встановлений діагноз: «олігофренія у ступеня вираженої дебільності внаслідок родової травми». В подальшому зрідка з`являвся на амбулаторний прийом до дільничного лікаря-психіатра, за викликом; встановлювався той же діагноз. З наданої історії хвороби №3373/82 вбачається, що [PERSON] лікувався в Херсонській обласній ПНЛ з 14.06.1982 р. по 26.06.1982 р. Зазначено, що направлений облпсихлікарнею по лінії РВК. В психічному статусі зазначалося: «контакту доступний. Орієнтований правильно. Мислення торпідне. У розмові відзначається заїкуватість, помірковано виражене. Слабо знає таблицю множення, лічильні операції проводить повільно, з помилками. Переносний зміст прислів`їв і приказок пояснити неспроможний, сюжет і розповідь із них пояснює примітивно, узагальнення проводить з допомогою лікаря. Суспільно-політичний світогляд обмежений». При виписці встановлений діагноз: «розумова відсталість ступеня помірно вираженої дебільності, логоневроз помірний». Як відомо з МКАХ №1965, останній запис зроблено 18.05.2017 р.: «знятий з «Д»-обліку як соціально адаптований у 1990 року. Перебував на обліку з діагнозом: «легка розумова відсталість». З довідки №1074 від 18.05.2017 року з Херсонської обласної ПНЛ, вбачається, що [PERSON] на обліку в Херсонській обласній ПНЛ не перебуває. Знятий з обліку як соціально адаптований у 1990 року. Перебував на обліку з діагнозом: «легка розумова відсталість». Як вбачається з записів трудової книжки № [NUMBER] [PERSON] , з 1981 по 2011 року [PERSON] працював на різних роботах, в т.ч. муляром, прибиральником, сторожем. З наданої характеристики із садівничого товариства «Світло» від 20.12.2017 року, вбачається, що [PERSON] було обрано одноголосно до складу правління у червні 2011 року на загальних зборах членів садівничого товариства «Світло» характеризується, як спокійний, авторитетний та досвідчений спеціаліст з поливної системи та водопостачання товариства, як людина, яку всі знали протягом 20-30-ти років, як людину, якій можна довіряти найскладніші, найрізноманітніші справи. За роки своєї роботи [PERSON] виявив себе як один із кращих та ініціативних членів правління, пропонував дієві рішення для багатьох, іноді дуже складних питань життєдіяльності суспільства. [PERSON] до останніх днів активно працював у правлінні та забезпечував безперебійну роботу у довіреній йому поливній станції та помп із питною водою. Згідно виписки з протоколу загальних зборів садівничого товариства «Світло» від 26.05.2011 року, вбачається, що в списках членів правління значиться [PERSON] . Згідно наданої побутової характеристики, [PERSON] за час проживання за адресою: [ADDRESS] характеризувався посередньо. У зловживанні спиртними напоями та вживанні наркотичних засобів помічений не був. Контакти з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, не підтримував. Під час опитування сусідів скарг відносно нього та його сім`ї не надходило. Компрометуючого матеріалу відносно нього та його родичів не надходило. Як вбачається з характеристики на прибиральника спец. залу боксу СДЮСШР з боксу ХОФСТ «Україна», [PERSON] працював в спец. дитячій спортивній школі Олімпійського резерву з боку Херсонської обласної організації ФСТ «Україна» з 05.11.2007 року по 30.04.2008 року, прибиральником спец. залу боксу. За час проявив себе задовільно; з дорученою роботою справлявся, але потребував постійного контролю. Не завжди проявляв ініціативу та старанність. В колективі проявив себе як замкнута, неконтактна людина, практично ні з ким не спілкувався. На питання відповідав іноді дивно. Часто приходив в нетверезому стані і тоді створював конфліктні ситуації, тому потребував нагляду зі сторони керівника школи. Згідно довідки від 25.04.2018 року, [PERSON] дійсно проходив навчання з підготовки водіїв транспортних засобів категорії ««Б» у ТОВ «Авто-школа ХБК» в період з 22.04.2011 року по 23.06.2011 року. Після завершення навчання [PERSON] успішно склав внутрішній екзамен, отримав свідоцтво про закінчення навчання, також медичну довідку, яка зберігалася в авто-школі під час навчання, та отримав вищеперераховані документи для подальшої здачі екзамену у ДІ для отримання посвідчення водія, зазначену обставину підтверджує свідоцтво серії [NUMBER] від 25.06.2011 року, видане ТОВ «Автошкола ХБКУ», згідно якого [PERSON] видано посвідчення водія [NUMBER] . Відповідно до довідки №4/3312 від 05.07.2018 року з Херсонського об`єднаного міського РВК, [PERSON] ВЛК при [INFO] 13.10.1982 року був визнаний непридатним до військової служби в мирний час і обмежено придатним у воєнний час за ст. 1-б наказу МО СРСР №185 від 1973 року. (олігофренія - дебільність, помірно виражена). Згідно довідки №10-17/808 від 05.07.2018 року, виданої архівом Управління освіти Херсонської міської ради, вбачається, що в документах архівного фонду допоміжної школи №l м.Херсона в книзі обліку учнів значиться [PERSON] - поступив до 1-го класу даної школи в 1972 р., випущений зі школи та отримав свідоцтво про спеціальну освіту в 1981 р. В судовому засіданні від 04.09.2019 року свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] навчався у школі для розумово відсталих дітей, закатував істерики. Все життя його контролював дядько, [PERSON] , який помер у 2012 році, і він відчув свободу, почав пити. Запросив до себе [PERSON] ; ніхто не знав, що [PERSON] із нею уклав шлюб. [PERSON] , коли нервував, то погано розмовляв. [PERSON] десь працював, але вона бачила його весь час вдома. Дядько вчив [PERSON] керувати автомобілем, але після смерті дядька за кермом [PERSON] не бачила. Свідок не чула, щоб [PERSON] вибирали до складу правління. Розмов зі свідком [PERSON] уникав; останній з ними перестав спілкуватися після того, як познайомився з [PERSON] . [PERSON] не міг прочитати актів, що складалися в управлінні. Свідок [PERSON] в цьому ж засіданні пояснила, що [PERSON] був хворий людиною, він сильно заїкався, мав нервові зриви. Пив майже постійно, [PERSON] йому рекомендувала лікуватися від алкоголю. Коли [PERSON] був п`яний, не міг сказати жодного слова; і тверезим міг кричати без причини. [PERSON] хотів продати житло і кудись поїхати. В правління [PERSON] обирали за допомогою дядька, який був головою кооперативу, [PERSON] сам не міг і двох слів сказати. [PERSON] працював, але здебільшого жив за рахунок дядька, працював поливником. Вони обоє з [PERSON] , майже постійно зловживали алкоголем. В судовому засіданні від 13.11.2019 року допитаний в якості свідка [PERSON] (позивач) пояснив, що [PERSON] казав йому, що не може керувати машиною. Був замкнутий, небалакучий. Коли випивав, то поводився агресивно. [PERSON] ним опікувався, казав, що йому треба робити. З дружиною своєю [PERSON] його не познайомив, [PERSON] не йшов на контакт з ним. В цьому ж судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що у [PERSON] ніколи не було своєї думки, повторював слова дядька [PERSON] , виконував його вказівки, [PERSON] не міг отримати права, оскільки сам казав, що він дальтонік. Бачив, як [PERSON] був за кермом, але поряд з ним знаходився дядько [PERSON] . В цьому ж судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що діти в дитинстві [PERSON] дражнили, коли він заїкався, називали його «дурнем», цуралися його. [PERSON] ходив до допоміжної школи, після школи ним опікувався дядько [PERSON] . [PERSON] випивав, особливо після смерті дядька. Був замкнутим, заїкався. В судовому засіданні від 29.11.2019 року свідок [PERSON] пояснила, що коли треба було вибрати бригадира, бригада обрала [PERSON] . Останній міг виконувати роботу на висоті, і справлявся з нею. [PERSON] добре ставився до жінок. Звільнився [PERSON] тому, що йому не платили зарплату, тоді багато хто звільнявся. [PERSON] був присутній на реєстрації шлюбу. [PERSON] відвіз свідків туди на транспортному засобі, був за кермом. [PERSON] був нормальною людиною. Коли хвилювався, то починав заїкатися. Запаху алкоголю чи перегару від нього [PERSON] ніколи не чув. В цьому ж судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] нормально спілкувався з колективом, жартував, розповідав анекдоти, виконував різні роботи, з якими могли впоратися лише чоловіки, міг відремонтувати обладнання. Коли познайомився з [PERSON] , то захотів одружитися. [PERSON] про неї дбав, застібав їй чоботи; у нього очі «загорялися», коли бачив її, називав її « [PERSON] », «зайчиком». [PERSON] був веселий, енергійний, товариський. В судовому засіданні від 03.03.2020 року свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] відповідав за систему поливу, там складна система запуску, її треба знати. Коли хвилювався, то починав заїкатися, обличчя червоніло. Агресії від нього ніколи не бачив; [PERSON] міг кинути одну фразу, після чого всім ставало зрозуміло. [PERSON] був розсудливою людиною. [PERSON] сам керував автомобілем. В цьому ж судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що на зборах садівничого товариства він запропонував обрати [PERSON] до складу правління, як грамотну людину. Його було обрано практично одноголосно. [PERSON] відповідав за поливну систему. Сам був за кермом, керував автомобілем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] був членом правління садівничого товариства, займався системою поливу, брав участь у засіданні правління. [PERSON] виконував свою роботу ідеально. Конфліктним не був, не було такого, що [PERSON] був п`яним. Керував автомобілем, возив свого дядька. Коли дядько хворів, [PERSON] повністю його обслуговував. [PERSON] був відкритою людиною. В судовому засіданні від 22.04.2020 року свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] дуже багато пив. Його дядько влаштував на роботу; йому було важко ходити і [PERSON] їздив на машині. Збирав плітки..., це була хвора людина. [PERSON] , розмовляючи зі свідком, міг розвернутися й піти. Постійно без причини посміхався, дуже заїкався. Коли випивав, то був агресивним (червонів, трусився, жестикулював). Власної думки не мав. До думки [PERSON] ніхто не прислухався. Його справа була піти ввімкнути та вимкнути поливну систему. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу (ч.2 ст.24 СК України). Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 28 СК України заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором. Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто. Якщо жінка і (або) чоловік не можуть через поважні причини особисто подати заяву про реєстрацію шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену, можуть подати їх представники. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Статтею 32 СК України визначено, що шлюб реєструється після спливу одного місяця від дня подання особами заяви про реєстрацію шлюбу. За наявності поважних причин керівник органу державної реєстрації актів цивільного стану дозволяє реєстрацію шлюбу до спливу цього строку. Відповідно до ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22,24-26цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Статтею 42 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. Тобто, навіть якщо спадкоємці не входять до кола родичів, яким надано право звернення до суду для визнання шлюбу недійсним, вони мають право звернутися як особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією шлюбу, оскільки через укладення такого шлюбу вони не отримають належну їм частку спадщини. Відповідно до п. 13 постанови №11 від 21 грудня 2007 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 43 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч. 2 ст. 116 ЦПК України). Частиною 1 статті 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати. Обов`язковість вимог статті 105 ЦПК України щодо призначення судово-психіатричної експертизи при вирішенні спорів про визнання правочину недійсним за статтею 225 ЦК України та про визнання шлюбу недійсним за частиною першою статті 40 СК України, вказує на те, що саме висновок експерта в цьому випадку є належним доказом медичного характеру в розумінні статті 77 ЦПК України. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №133 від 12.02.2024 року, виданого ДУ «ІСП МОЗ України», [PERSON] , [INFO] , на день реєстрації шлюбу (12.07.2013 року) страждав на легку розумову відсталість (згідно з МКХ-10: F 70.0). [PERSON] , [INFO] , на день реєстрації шлюбу з [PERSON] , а саме 12.07.2013 року, за своїм психічним станом усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. За викладених обставин та за матеріалами справи відсутні визначені законом підстави для висновку про те, що в момент реєстрації шлюбу [PERSON] страждав тяжким психічним розладом, в результаті чого не усвідомлював значення своїх дій і (або) не міг керувати ними. На підставі вищевикладеного та на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог про визнання шлюбу недійсним з підстав їх недоведеності. Крім того, позивач просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Першою Херсонською державною нотаріальною конторою Зеленцовій Т.І.: №1-172 від 20.02.2017 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; №1-173 від 20.02.2017 року на автомобіль Wolkswagen, модель Caddy, 2006 року випуску, з державним номером [NUMBER] та №1-186 від 27.02.2017 року на земельну ділянку для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190. Відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом Верховний суд України в абз. 3 п. 27 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив судам про те, що, відповідно до статті 1301 ЦК, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Крім того, суд ураховує, що особливість визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину як спеціального способу захисту спадкових прав судом зумовлена сутністю свідоцтва про право на спадщину, яке за своєю правовою природою не є правочином. Як наголошено у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 справа № 916/780/18, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє права та обов`язки, тобто не є правочином. Однак свідоцтво видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину, і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) зроблено висновок, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо. Враховуючи, що оскільки вимоги позивача [PERSON] про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом є похідними від позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, у задоволення яких судом відмовлено, тому вони задоволенню не підлягають. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстр прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже, щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації речових прав відповідача [PERSON] на спадкове майно, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, а відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для реєстрації речових прав є свідоцтва про право на спадщину, які видані нотаріусом, та не визнані судом недійсними. За встановлених вище обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , Перша Херсонська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання шлюбу недійсним, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування рішень про державну реєстрацію права власності в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, враховуючи, що позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, слід залишити за позивачем. Згідно положень ч.9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.04.2017 року в порядку забезпечення позову накладений арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку для індивідуального садівництва № [NUMBER] в садівничому товаристві «Світло» в м.Херсоні площею 0,12 га з кадастровим номером 6510100000:30:002:0190 та автомобіль Volkswagen Caddy, 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , білого кольору, у відповідності до вимог ч.9 ст. 158 ЦПК України, вжиті цією ухвалою заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed