Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Корсунь-Шевченківська державна нотаріальна контора, про встановлення факту припинення зобов`язання та скасування запису про проведену державну реєстрацію обтяження. Заява обґрунтована тим, що заявник є власником частини квартири [ADDRESS] . З даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заявнику стало відомо, що на його указане майно накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі повідомлення від 08.09.1987 Черкаської облконтори будбанку. У зв`язку з цим представник заявника адвокат Перебийніс С.В. зверталася з адвокатським запитом до Національного банку України про надання інформації про правонаступника Промбудбанку України та заборгованості [PERSON] перед Черкаською облконторою Будбанку. Згідно з отриманою відповіддю Національного банку України у Державному реєстрі банків відсутні відомості про реєстрацію, ліквідацію та правонаступника Черкаської облконтори Будбанку. Первинні відомості про підстави обтяження відсутні, позивач не може скасувати обтяження у позасудовому порядку. У зв`язку із ліквідацією обтяжувача майна, відсутністю даних про його правонаступника, заявник звернувся до суду у порядку окремого провадження і просив встановити факт припинення зобов`язання [PERSON] перед Черкаською облконторою будбанку у зв`язку з погашенням боргу. Скасувати запис №4949446 від 14.05.2007, зареєстрований Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою щодо обмеження у вигляді накладеної заборони на нерухоме майно на підставі повідомлення б/н від 08.09.1987 Черкаської облконтори будбанку, об`єкт обтяження: будинок, склад: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07.10.2024 відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Заінтересована Корсунь-Шевченківська нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, але подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Заявник та його предстаник адвокат Перебийніс С.В. у судове засідання не з`явилися, однак звернулися до суду із заявою, у якій розгляд справи просили проводити без їхньої участі, заяву про встановлення факту підтримали і просили задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З досліджених судом письмових доказів вбачається таке. Заявник відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.03.2024 Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою, та даних Державного реєстру речових прав (витяг № 370716248 від 20.03.2024) є власником 2/3 часток у праві власності на квартиру [ADDRESS] . З відомостей з Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка №370604061 від 20.03.2024, сформована Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою) вбачається, що на квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено обтяження реєстраційний №4949446, зареєстроване 14.05.2007 Корсунь -Шевченківською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 08.09.1987 Черкаської облконтори будбанку. Додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 21379-247, внутр. № 7801Р7302АР041306В56, коментар: с. 132. Згідно з відповіддю Національного банку України від 19.04.2024 №24-0006/30410, наданого на адвокатський запит адвоката Перебийніс С.В. від 08.04.2024 щодо правонаступника Промбудбанку України, про передавання до Національного банку України відомостей щодо заборгованості громадянина [PERSON] перед Черкаською облконторою Будбанку Національний банк України надав таку відповідь: Указом Президії Верховної Ради СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 року №369 «Питання, пов`язані з реорганізацією, системи .банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків було покладено на [INFO] . Відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 року №821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» було реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промисловобудівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 Постанови № 821 було передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з пунктом 2 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 20.03.1991 року №873-XII Український республіканський банк державного комерційного промислово - будівельного банку «Укрпромбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами був оголошений Верховною Радою України власністю України. 27.09.1991 року Національним банком України було зареєстровано статут Державного комерційного промислово - будівельного банку України (Промбудбанк України), про що було внесено запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. 09.04.1992 року Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України, про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Станом на дату подання позовної заяви відсутні будь-які відомості про реєстрацію Національним банком України банку, який став правонаступником Промбудбанку України, Будбанку СРСР. Документи Будбанку СРСР на архівне зберігання до Національного банку України не передавалися. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, передбаченому підпунктом А пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. За змістом частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Заявник, звертаючись в суд із заявою про встановлення факту припинення зобов`язання, зазначає, що підставою внесення заборони на нерухоме майно стало повідомлення б/н від 08.09.1987 Черкаської облконтори Будбанку. Велика Палата Верховного Суду у пункті 36 своєї постанови від 04.09.2018 у справі N.9823/2042/16 зробила висновок про те, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. У судовому засіданні встановлено, що Національний банк не є правонаступником Будбанку СРСР і відсутній будь-який інший правонаступник, що позбавляє заявника можливості звернення до суду із позовом про припинення зобов`язання. Верховним Судом у постанові від 13.09.2023 по справі № 295/7291/20 зроблено висновок про встановлення факту припинення іпотеки, а саме: «Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту, (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки. коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом. тобто бути відповідачем (наприклад. припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор. який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідаиії). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзаиом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону." Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, суд виснує, що у справі, що розглядається, за обставин відсутності правонаступника у Будбанку СРСР, на користь якого було накладено обтяження на майно заявника [PERSON] , та з урахуванням наявних підстав вважати обтяження припиненим, відсутності спору про право, суд вважає за можливе встановити факт припинення зобов`язання та скасувати запис про проведену державну реєстрацію обтяження, які внесені на підставі повідомлення б/н від 08.09.1987 Черкаської облконтори будбанку. З огляду на викладене заява про припинення зобов`язання та скасування запису про проведену державну реєстрацію обтяження підлягає задоволенню. Згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК України при ухваленні у справах окремого провадження судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved