Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 0,8450 га, що розташована на території Колоденської сільської ради, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку ВН № 14894. Його батько, син [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , тобто до смерті баби. Позивач є спадкоємцем за законом. Коли він звернувся з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за ним права власності на вищевказане спадкове майно.\~ Ухвалою суду від 12 червня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Семко В.М. не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивача, позов підтримує. Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, позов визнають. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] в с. Марківка Томашпільського району Вінницької області. Рішенням Томашпільського районного суду від 18 грудня 2018 року встановлено факт родинних відносин, а саме той факт, що [PERSON] та [PERSON] є онуками [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Колоденка Томашпільського району Вінницької області. Як видно з копії державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 148494 [PERSON] належить земельна ділянка для ведення сільськогосподарського виробництва розташована на території Колоденської сільської ради Томашпільського району площею 0,8450 га. В довідці, виданої Вапнярською селищною радою видно, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ,актовий запис № 11 від 20 жовтня 2005 року дійсно була зареєстрована та проживала за адресою : [ADDRESS] , онук [PERSON] на день її смерті проживав разом з нею за вказаною адресою без реєстрації. Згідно довідки, виданої Тульчинською державною нотаріальною конторою видно, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не відкривалась. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. У відповідності до ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved