Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] \~про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши, що 02.06.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір RF2-61765, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором, кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п.2.1 договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 75\~000,00 грн. на строк до 01.06.2022 року. Відповідно до п.2.4 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти 12,99% річних. Відповідно до п.2.5 договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: 1) на поточні потреби в сумі 40\~932,50 грн., 2) на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Альфабанк» в сумі 14\~769,05 грн., 3) на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Альфабанк» в сумі 19\~298,45 грн. Відповідно до п.2.7 договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п.2.5 кредитного договору. Відповідно до п.4.2 договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною у п.2.4 цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом та комісію з обслуговування кредиту у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п.2.6 кредитного договору). Відповідно до п.5.6 договору, погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: - у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом; - у другу чергу: строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом, термін сплати яких наступив в момент надходження коштів; - у третю чергу: прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); сплаті нарахованих процентів за поточний місяць, термін сплати яких на момент надходження коштів не наступив; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) за поточний місяць; пеня, штрафи та інші види неустойки; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Згідно із п.5.8 договору, банк у випадку, передбачених п.3.3 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.5.9 договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку (п.5.8), усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Відповідно до п.6.1 договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, вказаної в п.2.4 договору, але не менше 2 грн., за кожен день прострочення. Відповідно до п.6.2 договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п.9.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки за невиконання кожного зобов`язання. Відповідно до п.7.1 договору, за невиконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. 01.06.2017 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву № RF2-61765 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Факт наявності зареєстрованого шлюбу підтверджується штампом у паспорті [PERSON] , що 12.12.2012р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до анкети-заяви № RF2-61765 зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви другий з подружжя [PERSON] не заперечує проти отримання кредиту [PERSON] . На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Станом на 01.10.2021 року сума заборгованості відповідача становить 58\~252,65 грн., яка складається з: 35\~130,96 грн. заборгованості за тілом кредиту; 6\~091,69 грн. заборгованості за відсотками; 17\~030,00 грн. заборгованість за комісіями. Просить стягнути солідарно із [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» суму заборгованості за кредитним договором № RF2-61765 від 02.06.2017р. у розмірі 58\~252,65грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2\~270,00 грн., суму витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5\~825,26 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та\~ [PERSON] в судове засідання не з`явились. Заяву про слухання справи за їх відсутності не надали, причини неявки суду не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 02.06.2017 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір RF2-61765, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором, кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п.2.1 договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 75\~000,00 грн. на строк до 01.06.2022 року. Відповідно до п.2.4 договору за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти 12,99% річних. Відповідно до п.2.5 договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: 1) на поточні потреби в сумі 40\~932,50 грн., 2) на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Альфабанк» в сумі 14\~769,05 грн., 3) на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Альфабанк» в сумі 19\~298,45 грн. Відповідно до п.2.7 договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п.2.5 кредитного договору. Відповідно до п.4.2 договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною у п.2.4 цього договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Позичальник щомісячно, здійснює повернення суми заборгованості за кредитом та комісію з обслуговування кредиту у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається п.2.6 кредитного договору). Відповідно до п.5.6 договору, погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: - у першу чергу: прострочені платежі по сплаті процентів і комісій за користування кредитом; - у другу чергу: строкові платежі по сплаті нарахованих процентів і комісій за користування кредитом, термін сплати яких наступив в момент надходження коштів; - у третю чергу: прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); сплаті нарахованих процентів за поточний місяць, термін сплати яких на момент надходження коштів не наступив; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) за поточний місяць; пеня, штрафи та інші види неустойки; строкові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць/місяці. Згідно із п.5.8 договору, банк у випадку, передбачених п.3.3 кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п.5.9 договору, позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку (п.5.8), усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Відповідно до п.6.1 договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, вказаної в п.2.4 договору, але не менше 2 грн., за кожен день прострочення. Відповідно до п.6.2 договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п.9.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки за невиконання кожного зобов`язання. Відповідно до п.7.1 договору, за невиконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. Відповідно до ухвали від 07 вересня 2023 року Ірпінського міського суду Київської області було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» ( ЄДРПОУ: 37616221, 03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд.6) як правонаступника прав та обов`язків Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК». Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050\~ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору. Вимогами\~ст. 549 ЦК України\~передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2\~ст. 1069 ЦК України\~права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1і2\~глави 71цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитом, станом на 01.10.2021 року сума заборгованості відповідача становить 58\~252,65 грн., яка складається з: 35\~130,96 грн. заборгованості за тілом кредиту; 6\~091,69 грн. заборгованості за відсотками; 17\~030,00 грн. заборгованість за комісіями та сумнівів у суду не викликає. Разом з тим, підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з дружини відповідача [PERSON] [PERSON] судом не встановлено з огляду на наступне. Так, 01.06.2017 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано анкету-заяву № RF2-61765 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] . Факт наявності зареєстрованого шлюбу підтверджується штампом у паспорті [PERSON] , що 12.12.2012р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до анкети-заяви № RF2-61765 зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви другий з подружжя [PERSON] не заперечує проти отримання кредиту [PERSON] . Відповідно до частини третьої\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що спірні правовідносини в цій справі виникли з приводу виконання договірних зобов`язань по поверненню кредитних коштів, а не з приводу майнових прав та обов`язків подружжя. Згідно\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Позичальником (боржником), який зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кредит) є відповідач [PERSON] , який і повинен нести в даному випадку цивільну відповідальність по поверненню кредитних коштів. Саме ця особа є боржником в спірних правовідносинах. Один лише факт зазначення в анкеті-заяві на отримання кредиту інформації про перебування позичальника в шлюбі з [PERSON] підставою для покладання на неї цивільної відповідальності по поверненню грошових коштів бути не може. За змістом\~Глави 8 СК України\~подружжя за спільною згодою між собою укладає і виконує договори в інтересах сім`ї, спільно використовує і розпоряджається спільним майном, тощо. Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства України в системному зв`язку, суд вважає, що спільність прав і обов`язків подружжя має внутрішньосімейний характер, який врегульовує насамперед правовідносини в самій сім`ї, і тільки в разі виникнення спору між ними, ці правовідносини можуть набувати солідарного обов`язку спрямованого на третіх осіб. Однак сама по собі спільність прав та обов`язків подружжя щодо спільного майна прямо на підставі закону їхнього солідарного обов`язку перед третіми особами не утворює, коли це має місце без укладання відповідних договорів (поруки, укладання договору з двома позичальниками, тощо) та виникнення спору між подружжям щодо виконання спільних зобов`язань. Вважається, що подружжя діє спільно, незважаючи на те, хто оформляє на себе відповідні правовідносини в інтересах сім`ї, а отже солідарний обов`язок подружжя може виникати на підставі судового рішення тільки в разі виникнення спору між подружжям стосовно поділу майна та грошових зобов`язань між ними. [PERSON] не є позичальником чи поручителем за кредитним договором від 02.06.2017 року в цій справі. Згідно з частинами першою-третьою статті\~12, частинами першою п`ятою, шостою статті\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, суду позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що кредитний договір від 02.06.2017 року укладений з [PERSON] та отримані ним кредитні кошти використані в інтересах сім`ї, як і того, що відповідач перебуває в зареєстрованому шлюбі. При цьому формальне посилання позивача на положення частини четвертої\~статті 65 СК України\~підставою для покладання на [PERSON] солідарного обов`язку по поверненню кредитних коштів бути не може. Таким чином позовні вимоги висунуті до [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Так, згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частин 1 та 2\~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог\~ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Разом з тим, жодних доказів щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суду не представлено. Відтак, підстав для стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правову допомогу судом не встановлено. Разом з тим, позивачем представлене документальне підтвердження понесених ним витрат зі сплати судового збору в розмірі 2\~270,00 грн., які згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial