Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його родинних відносин з [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що померла [PERSON] є його тіткою та після її смерті залишилося спадкове майно. Однак він позбавлений можливості оформити свої спадкові права після її смерті у зв`язку з тим, що з документів, які були надані нотаріусу для прийняття спадщини, неможливо встановити факт родинних відносин спадкоємця з померлою. У зв`язку з викладеним заявник звернувся із вказаною заявою до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 22.07.2024 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Цією ж ухвалою задоволено клопотання заявника та витребувано у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори копії матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлої [PERSON] 12.09.2024 на виконання ухвали суду надійшли матеріали спадкової справи. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити із зазначених у ній підстав. Представник заінтересованої особи Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши заявника та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 02 червня 1977 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. 02 червня 2023 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори заведено спадкову справу №345/2023 до майна померлої [PERSON] . Як встановлено судом із матеріалів справи та в судовому засіданні, 02.06.2023 заявник [PERSON] звернувся до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована за №973, зазначивши, що він є спадкоємцем до майна померлої [PERSON] . Згідно з постановою державного нотаріуса Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори від 14.11.2023 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з поданих документів неможливо встановити факт його родинних відносин з померлою [PERSON] . З матеріалів спадкової справи також встановлено, що окрім заявника до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. З огляду на наведене, суд вважає доведеними твердження заявника про те, що він позбавлений можливості довести такий юридичний факт в позасудовому порядку і його встановлення безпосередньо породжує для нього юридичні наслідки. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с. Трубіївка Ружинського р-ну Житомирської обл., його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Батько заявника [PERSON] , який народився [INFO] в с. Трубіївка Ружинського р-ну Житомирської обл., помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З метою отримання свідоцтва про народження [PERSON] заявник звернувся до Державного архіву м. Києва та Державного архіву Житомирської області. З листа Державного архіву м. Києва №068-068/ОП/К-1578-2975 від 05.12.2023 встановлено, що у переглянутому Переліку осіб, які народилися в м. Києві у 1920-1936 роках, складеному за документами фонду №Р-1654 «Відділи реєстрації актів цивільного стану м. Києва» за 1920-1936 роки, оприлюдненому на сайті архіву, відомостей про реєстрацію народження [PERSON] не виявлено. З листа Державного архіву Житомирської області №К-2338/02 від 13.05.2024 встановлено, що у книзі реєстрації актових записів про народження по Трубіївській сільраді Ружинського району за 1929 рік, що надійшла на зберігання до Державного архіву Житомирської області частково (відсутні записи №№ 1-13, 15, 22, 24, 26-32), запису про народження [PERSON] не виявлено. Встановлено також, що заявником також було надіслано запит до Ружинської селищної ради Бердичівського району Житомирської області, у відповідь на який йому було надано Виписку з погосподарської книги від 07.03.2024. Із вказаної виписки вбачається, що згідно запису у погосподарській книзі №2, особовий рахунок № [NUMBER] , за 1958-1960 рр. внесено запис про домогосподарство, що знаходиться за адресою с. Трубіївка: «Розділ І. Відомості про членів домогосподарства: в будинку зареєстровані: [PERSON] - 1886 р.н. - голова двору, [PERSON] - 1901 р.н. - дружина, [PERSON] - 1924 р.н. - син, [PERSON] - 1938 р.н. - донька, [PERSON] - 1944 р.н. - онука. За особовим рахунком № [NUMBER] за 1958-1960 рр. були зареєстровані: [PERSON] - 1929 р.н. - голова двору, [PERSON] - 1937 р.н. - дружина, [PERSON] 1955 р.н. - донька, [PERSON] - 1958 р.н. - син». З матеріалів справи також вбачається, що заявник за власний рахунок здійснював поховання тітки [PERSON] , що підтверджується договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 09.05.2023. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтвердили у судовому засіданні допитані судом свідки. Так, свідок [PERSON] , яка є троюрідною сестрою заявника, підтвердила, що [PERSON] був батьком заявника, а [PERSON] - його тіткою. Свідок [PERSON] , яка є тіткою заявника по матері, вказала, що заявник доглядав за тіткою, хоронив її. Померла [PERSON] мала тільки одного сина, який більше 40 років проживає в Тюмені. Свідок [PERSON] , яка є дружиною заявника, підтвердила, що [PERSON] є тіткою її чоловіка. Окрім того, додала, що вони разом доглядали за нею, приносили їжу та воду. Вона була самотньою, оскільки її син проживає у росії. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що батько заявника [PERSON] та [PERSON] були рідними братом і сестрою, та, відповідно, заявник є рідним племінником [PERSON] . На підставі пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту родинних відносин необхідне заявнику для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, яке він має в силу ст. 1265 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,

Outcome: approved