Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

26.09.2024 року до суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] , в особі представника позивача [PERSON] до Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Провадження у справі відкрито 26.09.2024 р. у порядку спрощеного позовного провадження, вирішено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» відомості про середньоденний заробіток на момент звільнення (довідка про розмір доходу за два місяці, які передували звільненню та з зазначенням кількості відпрацьованих днів, стосовно [PERSON] . Ухвала не виконана. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. Позивач в період з 02.03.2018 року по 18.02.2021 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське». 18.02.2021 року його було звільнено за ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні підприємство не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року (справа № 204/15537/23) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» ЄДРПОУ 32281519) на користь [PERSON] суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 143201 грн. 98 коп. 17 червня 2024 року рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі. Натомість, відповідачем було порушено вимоги ст.. 116 КЗпП України та не проведено виплати всіх належних сум при звільненні. Посилається на практику застосування норм права викладених Верховним Судом у постанові від 27.01.2020 у справі № 682/3060/16-ц, звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Як вбачається з квитанції № 331061 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, відповідачу було доставлено позовну заяву [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі 21.11.2023 року. Тому, час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з 22.11.2023 року і закінчується 22.05.2024 (6 місяців) та становить 131 робочих днів. Під час обчислення середнього заробітку посилається на положення абзацу 1 ч. 8 порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 та розраховує суму середнього заробітку, яка підлягає до сплати наступним чином. Згідно Даних про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу розмір заробітної плати позивача за січень та лютий 2021 року (останні два місяці роботи перед звільненням) становить 5200.18 грн та 18490.90 грн відповідно, кількість відпрацьованих позивачем днів в січні 19 днів, в лютому 14 днів. Середньоденний заробіток позивача становить 717,91 грн ((5200.18 грн + 18490.90 грн ) / (19 день + 14 дні)). Таким чином, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні складає 95482 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні) 23 коп, із розрахунку: середньоденна заробітна плата позивача 717,91 гривень х 133 робочих днів. Щодо строку звернення до суду з позовом просить поновити даний строк, виходячи з наведеного. Позивач звернувся з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні в межах встановленого судом строку (29.07.2024), в рамках справи № 204/7303/24. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.08.2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Великоновосілківського районного суду Донецької області. Однак ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28.08.2024 року позовну заяву [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні залишено без руху. Серед іншого судом вказано на необхідність надати обґрунтований розрахунок сум, які позивач просить стягнути з відповідача. Натомість у позивача, на момент звернення до суду, були відсутні відомості про середньоденний заробіток на момент звільнення. Позивачем, в рамках справи № 204/7303/24, було подано клопотання про витребування у відповідача вказаних відомостей, саме для здійснення відповідного розрахунку, однак вказане клопотання залишено судом без увагу. У зв`язку з неможливості надати до суду розрахунок середнього заробітку за час затримки, позовна заява, в рамках справи № 204/7303/24, повернута позивачу, про що винесено ухвалу від 24.09.2024 (справа № 204/7303/24). Крім того наявність у провадженні суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є підставою для залишення позову без розгляду. Отже, позивач звернувся до суду в межах строку, однак у зв`язку з тим, що судом, (у справі № 204/7303/24) зазначено про необхідність подати відомості, які у позивача відсутні, позовна заява була повернута, при цьому позивач може повторно звернутися з позовом лише після повернення позовної заяви з тим самим предметом, між тими самими сторонами. Зазначає, що Велика Палата Верховного Суду України, у рішенні від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19, прийшла аналогічного висновку (пункт 121-125). Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 листопада 2023 року по 22 травня 2024 року в розмірі 95482 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні) 23 коп. Процедура судового розгляду Сторони у судове засідання, належним чином і в установленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник від свого імені та від імені позивача надав письмову заяви, згідно якої просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує. У заяві просить застосувати положення ст.. 84 ч. 10 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем доказів та прийняти до уваги розрахунок середнього заробітку, наданий позивачем. Виходити з того, що середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні складає 95482 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні) 23 коп., із розрахунку: дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу розмір заробітної плати позивача за січень та лютий 2021 року (останні два місяці роботи перед звільненням) становить 5200.18 грн та 18490.90 грн відповідно, кількість відпрацьованих позивачем днів в січні 19 днів, в лютому 14 днів. Середньоденний заробіток позивача становить 717,91 грн ((5200.18 грн + 18490.90 грн ) / (19 день + 14 дні)) (клопотання від 06.11.2024 р.). Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, вперше не з`явився в судове засідання 25.10.2024 р., ухвалу суду, в тому числі про витребування доказів, отримав, згідно трекінгу відправлень рекомендованих листів. Про дане судове засідання також повідомлявся рекомендованим листом за адресою, вказаною в Єдиному реєстрі юридичних осіб. Даних про поважність причин неявки до суду відповідач не надав, клопотання про відкладення розгляду справи відсутні. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, його представника, зважаючи на подану заяву, а також без участі представника відповідача, згідно положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи, які містять достатньо даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне. Згідно даним трудової книжки серії [NUMBER] , Позивач в період з 02.03.2018 року по 18.02.2021 року працював в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське». 18.02.2021 року його було звільнено за ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. Як встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 204/15537/23, провадження № 2/204/1116/24 р. (відповідність оригіналу рішення перевірено в Єдиному державному реєстрі судових рішень), при звільненні підприємство відповідача не провело з позивачем повний остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати, як це передбачено ст. 116 КЗпП України, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі та даним рішенням стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» ЄДРПОУ 32281519) на користь [PERSON] суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 143201 грн. 98 коп. Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 17 червня 2024 року рішення суду в примусовому порядку виконано в повному обсязі, що вбачається з платіжної інструкції № 952 від 17.06.2024 р. Натомість, відповідачем було порушено вимоги ст.ст. 116, 117 КЗпП України та не проведено виплати всіх належних сум при звільненні. Як вбачається з квитанції № 331061 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, відповідачу було доставлено позовну заяву [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі 21.11.2023 року, тобто з цього моменту відповідачу стало відомо про вимогу позивача, але дій на виконання положень ст.. 116 КЗпП він не виконав. Тому, зі вказаної дати починається час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з 22.11.2023 року і закінчується 22.05.2024 (6 місяців) та становить 131 робочих днів. На ухвалу суду від 26.09.2024 р. відповідач не надав відомості про розрахунок середнього заробітку позивача, а тому суд враховує положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України, згідно яких у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду, та вирішує справу на підставі наданих суду доказів позивачем. Перевіряючи правильність наданого позивачем розрахунок середнього заробітку, суд приймає до уваги положення абзацу 1 ч. 8 порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, а також приймає до уваги дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу, згідно яких розмір заробітної плати позивача за січень та лютий 2021 року (останні два місяці роботи перед звільненням) становить 5200.18 грн та 18490.90 грн відповідно, кількість відпрацьованих позивачем днів в січні 19 днів, в лютому 14 днів. Середньоденний заробіток позивача становить 717,91 грн ((5200.18 грн + 18490.90 грн ) / (19 день + 14 дні)). Таким чином, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні складає 95482 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні) 23 коп, із розрахунку: середньоденна заробітна плата позивача 717,91 гривень х 133 робочих днів. Таким чином, суд погоджується з розрахунком середнього заробітку, наданого позивачем. Відповідачем такий розрахунок не оспорюється. Щодо пропуску строку звернення до суду. Середній заробіток згідно зі статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. На вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України застосовується тримісячний строк звернення до суду, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним. Вказані правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) та Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові Верховного Суду від 20.07.2022 р. у справі № 204/3645/20 (провадження № 61-2520св22). Як передбачено положеннями ст.. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Позивач звернувся з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні в межах встановленого судом строку (27.07.2024), в рамках справи № 204/7303/24. Вказана обставина перевірена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень та знайшла своє підтвердження. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Великоновосілківського районного суду Донецької області. Однак ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28.08.2024 року позовну заяву [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримання розрахунку при звільненні залишено без руху у зв`язку з не зазначенням ціни позову. У зв`язку з неможливості надати до суду розрахунок середнього заробітку за час затримки, позовна заява, в рамках справи № 204/7303/24, повернута позивачу, про що винесено ухвалу від 24.09.2024 (справа № 204/7303/24). З даним позовом позивач звернувся 26.09.2024 р. Таким чином, суд визнає поважними причинами пропуск звернення позивача до суду з даним позовом та поновлює строк для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до положень ст.. 234 КЗпП України. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до\~ч.\~1ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Статтею 117 КЗпП України\~передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Однак, встановлений\~статтею 117 КЗпП України\~механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв оцінки пропорційності щодо врахування справедливого та розумного балансу між інтересами працівника і роботодавця. Слід також мати на увазі, що працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця. Отже, підстави для зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку відсутні. Висновки суду за результатами розгляду позову Таким чином, в судовому засіданні встановлено порушення відповідачем права позивача на отримання належних йому при звільненні сум заробітку, у строки, зазначені в\~Статтею 117 КЗпП України. Вказані порушення тягнуть за собою передбачену\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність у вигляді необхідності\~виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Сума середнього заробітку за період з 22.11.2023 року по 22.05.2024 року та становить 95482 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят дві гривні) 23 коп. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, позовні вимоги позивача слід задовольнити у повному обсязі. Щодо судового збору Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. (подано позов через систему «Електронний суд»), та, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved