Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

30 вересня 2024 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій зазначає, що 18 серпня 2024 року йому виповнилося 65 років і він з метою оформлення пенсії звернувся до пенсійного фонду, але за результатами розгляду документів йому було відмовлено в оформленні пенсії, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 10 січня 1987 року його ім`я по батькові помилково вказано російською мовою « [PERSON] », що відрізняється від його ім`я по батькові російською мовою у паспорті « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене просить суд встановити факт, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 10 січня 1987 року на ім`я « [PERSON] , [INFO] » дійсно належить [PERSON] , [INFO] . В судове засідання заявник не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Уповноважена особа заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , який виданий 08 травня 1959 року Коломацьким РВ УМВС України в Харківській області [PERSON] народився [INFO] . Як вбачається з вказаного паспорту по батькові заявника російською мовою є « [PERSON] » (а.с. 6-7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 вересня 1959 року вбачається, що заявник народився [INFO] та його по батькові зазначено як « [PERSON] » (а.с. 10). Як вбачається з посвідчення тракториста-машиніста третього класу виданого інспекцією «Держсілтехнагляду» управління сільського господарства Валківського району Харківської області 05 березня 1980 року, по батькові заявника російською мовою зазначено « [PERSON] » (а.с. 11). Відповідно посвідчення водія серії [NUMBER] виданого 11 січня 1977 року, по батькові заявника російською мовою зазначено « [PERSON] » (а.с. 12). Згідно довідки №08-06/149 виданої 03 вересня 2024 року КЗ «Шелестівський ліцей Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківської області» вбачається, що [PERSON] дійсно працював в Шелестівському дошкільному закладі на посаді кочегара під час опалювального сезону з 10.10.1989 по 15.02.1990 згідно запису в трудовій книзі запис вважати вірним так, як документи закладу були вилучені прокуратурою під час перевірки та не повернені в заклад. Як вбачається з довідки №86 від 08 жовтня 2020 року виданої Чутівським РВК [PERSON] 1959 року народження дійсно проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил в період з 18.10.1977 по 26.10.1979 (а.с. 14). Також вказані дані підтверджуються записами у трудовій книжці серії [NUMBER] виданої на ім`я « [PERSON] , [INFO] » (а.с. 17-19). Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у документах по обліку трудового стажу, неналежним чином оформлена трудова книжка, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки заявник, як працівник, не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації, з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Заявник не може нести відповідальність за заповнення трудової книжки, оскільки записи у ній вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто особою, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, а також того, що трудова книжка заповнена з порушеннями, а саме невірно зазначено по батькові заявника, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності [PERSON] трудової книжки.

Outcome: approved