Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.01.2022 [PERSON] уклала з АТ "Альфа Банк" угоду про надання споживчого кредиту №500850378. Позивач свої зобов`язання перед відповідакою, відповідно до договору, виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. Однак відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка має заборгованість перед Банком в розмірі 1162366,28грн. 19.04.2024 ухвалою Деснянського районного суму м. Києва відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Акціонерне товариство «Сенс Банк» свого представника в судове засідання, призначене на 29.10.2024 не направило. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника банку. [PERSON] в судове засідання, призначене на 29.10.2024, не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявку суду не повідомлено. Ураховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд установив такі факти та їм правовідносини. 28.01.2022 [PERSON] шляхом надсилання Оферти ПАТ «Альфа Банк» на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500850378, пропонує Банку укласти угоду про надання споживчого кредиту в розмірі 864834,76грн, із зобов`язанням повернути використану суму кредиту та сплатити процентів за користування кредитними кошти в розмірі 23% річних, строком на 84 місяців, за типом кредиту «Кредит готівкою». 28.01.2022 ПАТ «Альфа Банк» шляхом підписання Акцепту, пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500850378, приймає пропозицію [PERSON] на укладання Угоди про надання споживчого кредиту в розмірі 864834,76грнгрн, із процентною ставкою 23% річних, строком на 84 місяців, за типом кредиту «Кредит готівкою». Відповідно до п. 2, 3 Акцепту та Оферти, визначено, що дата повернення кредиту 31.01.2029. Кредит надається для: - повернення заборгованості за кредитним Договром №501280206 від 01.12.2020. Розмір 269261,97грн; - повернення заборгованості за кредитним Договром №501303499 від 16.03.2021. Розмір 331853,28грн; - повернення заборгованості за кредитним Договром №501341579 від 22.07.2021. Розмір 263719,51грн. Згідно із п."В" ч. 4 Акцепту та Оферти, позичальник підтверджує, що він ознайомлений із всією івнформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту, із нормами Закону України "Про споживче кредитування" та нормативними активами НБУ, із інформацією, зазначеною в частині 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет. Сторонами погоджено, що невід"ємною частиною Угоди є Додаток № 1, в якому визначаються такі деталі: детальний розпис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки; графік платежів з повернення кредиту, сплата процентів за його користування; суми комісійної винагороди та інших платежів за Угодою (п."В" ч. 4 Акцепту та Оферт). 30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". 25.01.2024 відповідачці було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, згідно якої позивач вимагав повернути кредитні кошти в досудовому порядку. Однак вимога кредитора зі сторони відповідачки залишилась без реагування. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до Договору АТ "Сенс Банк" зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а клієнт зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Договорі. Відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв`язку з чим заборгованість відповідачки перед банком за кредитним договором становить 1162366,28грн. Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, підписанням Акцепту відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки, відповідачкою порушене зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені умовами Договору, тавнаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідачки виникла заборгованість за кредитом в розмірі 1162366,28грн. Вказаний розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. Однак, відповідачкою вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості які б свою чергу мали противагу розрахункам позивача. Також відповідачкою не надано доказів на підтвердження належного виконання вимог договору. Отже, доказів, які б спростовували правильність наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Ураховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 17435,49грн.

Outcome: approved