Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року позов задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь АТ «СК «Інго» 11 709,90 гривень виплаченого страхового відшкодування. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «СК «Інго» понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 гривень. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач, в інтересах якого діє його представник, подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] задоволено. Призначено в даній цивільній справі судову транспорто - товарознавчу експертизу, на вирішення якої постановлено ряд питань, які ініціював заявник. Постановою Волинського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року, змінено, викладено резолютивну частину в новій редакції: Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь АТ «СК «Інго» 10807,83 гривень виплаченого страхового відшкодування. Стягнуто з [PERSON] на користь АТ «СК «Інго» 2477,06 гривень судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з АТ «СК «Інго» на користь [PERSON] судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 310, 40 гривень. На адресу Волинського апеляційного суду від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, щодо вирішення питання стягнення на користь відповідача судових витрат за проведення судової експертизи в розмірі 3634, 94 гривень. Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи та причини неявки учасників справи суд апеляційної інстанції визнає неповажними. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється. За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 270 ЦПК України. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України). Додаткове рішення суду - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. Вивчивши подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення у цій справі підлягає до часткового задоволення. Статтею 382 ЦПК України передбачено певні вимоги до постанов суду апеляційної інстанції, в тому числі й щодо резолютивної частини, яка має містити: а) висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги; б) нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції; г) строку і порядку набрання постановою законної сили та її оскарження. Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. У разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України). Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Волинського апеляційного суду від 24 квітня 2024 року призначено в даній цивільній справі судову транспорто-товарознавчу експертизу. На адресу Волинського апеляційного суду 16 липня 2024 року надійшла заява від представника відповідача [PERSON] про оплату вартості експертизи. До заяви було долучено копію квитанції № 207527576 про оплату вартості експертизи в розмірі 3634, 94 гривень. Постановою Волинського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 лютого 2024 року змінено, викладено резолютивну частину в новій редакції, зменшено розмір страхового відшкодування. Апеляційним судом враховано судову експертизу, яка була проведена за ухвалою суду та оплачена відповідачем. У зв`язку з тим, що постановою апеляційного суду 16 жовтня 2024 року, з врахуванням судової експертизи, змінено рішення суду першої інстанції, то судові витрати за проведення судової експертизи, які були понесені стороною відповідача підлягають розподілу. Як зазначено\~в постанові\~апеляційного суду,\~відмовлені позовні\~вимоги (задоволення\~вимог апеляційної\~скарги)\~становить 7,\~71\~%\~,\~а тому\~понесені судові\~витрати на проведення експертизи в розмірі 280, 25 гривень (3634,94*7, 71 %) підлягають стягнення з позивача на користь відповідача, відповідно до розміру відмовлених позивних вимог та задоволених вимог апеляційної скарги. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття додаткової постанови у даній справі є 30 жовтня 2024 року, тобто дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial