Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про відібрання дітей від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, відповідно до свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько дітей, [PERSON] - помер [INFO] . Мати дітей [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2023. Спеціалістами управління-служби у справах дітей адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради спільно з інспекторами СЮП ВП № 7 ДРУП ГУПН 20.11. 2023 здійснено вихід за місцем проживання [PERSON] та її дітей за адресою: [ADDRESS] , з метою вилучення дітей. Дітей вилучити не вдалося, у зв`язку із агресивною поведінкою [PERSON] та її відмовою їх віддавати. 27.11.2023 інспекторами СЮП ВП ДРУП здійснено вихід за вказаною адресою, однак [PERSON] відмовилася віддавати дітей. Відповідно інформації голови фонду «Максимум», з яким у [PERSON] складено договір про надання допомоги, у [PERSON] спостерігається нестабільний психічний стан, а саме: попередження про можливість суїциду, висловлення погрози вбити дітей, якщо буде спроба позбавлення батьківських прав. Усі ці факти в сукупності свідчать про загрозу життю та здоров`ю дітей, у разі подальшого перебування їх з матір`ю. Ухвалою суду від 20.12.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання 02.02.2024. У зв`язку із відставкою судді [PERSON] на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у цій справі визначена суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Потоцька С.С., справу прийнято до провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.09.2024, 07.10.2024. Ухвалою від 07.10.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду на 24.10.2024. Судове засідання було відкладено на 31.10.2024. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позову. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідачки. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не відомі, повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей: [PERSON] -серія [NUMBER] , виданого 24.11.2024 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 3); [PERSON] - серія [NUMBER] , виданого 24.11.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 4). Батько дітей [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданого 24.11.2023 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 7). Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2023 справа № 932/16976/19[PERSON] позбавлена батьківських прав на дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-14). [PERSON] та [PERSON] Адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради Управління-служба у справах дітей взяті на первинний обік дітей, які залишилися без батьківського піклування на підставі наказів від 15.11.2023 №№ 75, 76 (а.с. 75-76). Адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради- Управління-служби у справах дітей спільно з інспекторами СЮП ВП № 7 ДРУП ГУПН з метою вилучення дітей здійснила вихід за адресою проживання відповідача з дітьми, за результатами якого складено Акт. Відповідно до Акту виходу від 23.11.2023 з [PERSON] проведена профілактична бесіда щодо виконання рішенням суду. [PERSON] не погодилася з рішенням суду щодо позбавлення її батьківських прав, від спілкування відмовилася. Поводила себе агресивно (а.с. 17). Відповідно до листа комунального закладу соціального захисту Центру соціальної підтримки дітей та сімей «ОБІЙМИ» Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради від 07.10.2022 № 01-20/107 [PERSON] 07.09.2022 звернулася до Центру з запитом на отримання допомоги у подоланні складних життєвих обставин. У ході комплексної соціальної допомоги сім`ї [PERSON] надаються психологічні послуги, 05.10.2022 [PERSON] зателефонувала до відділення служби з повідомленням про те, що їй надійшов виклик до суду з приводу позбавлення її батьківських прав, і попередила про те, що якщо це станеться, то вона викине своїх дітей з вікна (а.с. 16). З відповіді міжнародного благодійного фонду МАКСИМУМ від 18.10.2022 вих. №18.10.22 вбачається, що між фондом та [PERSON] складено договір про надання допомоги терміном на три місяці, [PERSON] надано продуктову допомогу, набір гігієни та ковдру. Відповідно даної інформації [PERSON] відвідувати заходи фонду з підвищення батьківського потенціалу відмовилась, через брак коштів на проїзд. Відвідування соціального працівника фонду з дітьми [PERSON] відбулося два рази на дитячому майданчику. Потрапити до помешкання у соціального правники можливості не було, в перший раз [PERSON] відмовилася пустити до помешкання наступного разу дівчинка зачинилася в квартирі та не пускала туди навіть матусю. [PERSON] скаржилася на складне матеріальне становище, перебування в державних чи недержавних реабілітаційних центрах вона не розглядає. До шкільних занять дочка не долучена, зі слів матері дитина не вміє читати та писати. У дитини спостерігається педагогічна занедбаність. За термін супроводу з працівником фонду у [PERSON] спостерігається нестабільний психічний стан, а саме попередження про можливість суїциду. Висловлює загрозу вбити дітей, якщо буде спроба позбавлення її батьківських прав (а.с. 15). За інформацією, яка надана Дніпровською гімназією № 80 Дніпровської міської ради від 18.09.2024 вих. № 01-25/223, [PERSON] , учениця 7-Г класу зайняття в гімназії № [NUMBER] ДМР не відвідує, мати на виклики до школи не реагує (а.с. 48). У листі від 16.09.2024 № 664 Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3» Дніпровської міської ради зазначено, що останній раз [PERSON] та [PERSON] були оглянуті лікарем 23.11.2023. Матір виклики на прийом для огляду дітей ігнорувала, діти не щеплені за віком. Лікар-педіатр [PERSON] та медична сестра [PERSON] провели 13.09.2024 візит за адресою: [ADDRESS] . Під час візиту двері ніхто не відчинив, проте у під`їзді на сходовому майданчику відчувався різкий запах сечі, на стінах повзають таргани. Зі слів сусідів з`ясовано, що діти з матір`ю обходять сміттєві баки та збирають пивні банка та картон. Діти виглядають дуже неохайно та брудно, від них надходить неприємний запах (а.с. 52). У поясненнях [PERSON] від 15.08.2024, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що відповідач з дітьми проживає у квартирі зверху. [PERSON] пояснює, що [PERSON] відповідач не виводить на вулицю у будні дні. Відповідач зловживає алкоголем. З квартири чутно яка вона кричить нецензурно на дітей, та донька намагається відібрати у мати ніж. Також [PERSON] зазначає, що бачила яка відповідачка разом з донькою обходила сміттєві баки. Каміла виглядає хворобливою, тягає важкі речі. [PERSON] при цьому завжди знаходиться замкнутим у квартирі (а.с. 49-50). Під час розгляду справи № 932/16976/19 про позбавлення батьківських прав встановлено, що дочка - [PERSON] не забезпечена канцелярським приладдям, не вміє читати, не знає букв, для дитини не створено умов для здобуття освіти. Син - [PERSON] має затримку психомоторного розвитку та відставання у рості. Діти не забезпечені одягом відповідного віку та статі, всі речі та одяг у занедбаному стані та брудні. Діти не розвиваються відповідно до свого віку, скуті на контакт не йдуть. Статтею третьою Конвенції Про права дитини, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приписами ст. 5 Сімейного кодексу України встановлено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Частина перша статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150 СК України). У рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року N 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Olsson v. Sweden" (N 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78). За ч. 1 ст. 170 СК України, суд може ухвалити про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків (безвідповідальне ставлення до дитини та невжиття заходів щодо забезпечення лікування дитини у зв`язку із її тяжким станом здоров`я), а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Приймаючи рішення у цій конкретній справі, суд виходить з того, що на перше місце мають ставитись "якнайкращі інтереси дітей", оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом ( частина четверта ст. 82 ЦПК України). Суд враховує, що до відповідача рішенням суду від 17.04.2023 № 932/16976/19 застосований крайній захід впливу - позбавлення батьківських прав. Після позбавлення батьківських прав відповідач свою поведінку по відношенню до дітей, не змінила, безвідповідальна ставиться до життя та виховання дітей, не відвідує лікарів, донька не навчається, на вулицю не виходять, що є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дітей, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову та відібрання дітей від відповідачки. Врахувавши поведінку відповідачки, яка не змінилась після позбавлення батьківських прав, тому, на переконання суду відібрання дітей позитивно вплине на долю дітей, убезпечить їх життя та моральний стан, забезпечить захист їх прав та інтересів. Згідно ч. 5 ст. 167 Сімейного кодексу України, якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. За поясненнями представника позивача у судовому засіданні родичів, яким може бути передані діти, немає. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. За таких обставин, суд вважає необхідним відібрати [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] та передати органу опіки та піклування Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради для подальшого влаштування. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі ст.\~4,\~258-259,\~265,281-283,\~289 ЦПК України, суд

Outcome: approved