Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надмірно виплачених коштів в сумі 14 000 грн., а також стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідач має статус внутрішньо переміщеної особи, місце проживання якої зареєстровано на території проведення антитерористичної операції за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] та її було взято на облік в Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб Управління відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». На підставі вимог Порядку та наданих Відповідачем документів останній, як уповноваженому представнику сім`ї, була призначена грошова допомога на період з 04.02.2019 по 03.08.2019 у розмірі 1 000 грн. Реалізуючи своє право на отримання вищевказаної грошової допомоги, відповідач зверталась до Управління з відповідними заявами, за результатами розгляду яких, була призначена грошова допомога з 05.08.2019 по 15.09.2021. 07.10.2021 року відповідачка звернулася із черговою заявою для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк. В результаті отриманих Управлінням відомостей, було виявлено надання відповідачем недостовірних даних про майновий стан сім`ї, а саме згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, виявлено факт набуття 13.10.2020 року відповідачем, права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу.\~20.01.2022 відповідачу надіслане повідомлення про припинення надання та повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в розмірі 14 000 грн. 30.03.2022 на адресу Управління надійшла заяві від відповідача про зобов`язання повернути надміру отримані кошти. Проте, вжитті управлінням заходи залишились безрезультатними, а сума заборгованості несплаченою. Тому, Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради вирішило звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.12.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 25.12.2023, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. 14.03.2024 від представника відповідача адвоката Грекової Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог у частині стягнення 11\~000 грн. Вказує, що помилковим є твердження позивача про обов`язок відповідача повідомляти про зміну майнового стану. Натомість Законом та Порядком чітко регламентовано дії органу соцзахисту у випадку подання недостовірних відомостей під час подання заяви на отримання витрат (а саме: відмова в призначенні). Отже, всі грошові кошти, отримані відповідачкою до дати подання нею нової заяви із недостовірними відомостями є такими що отримані нею на законних підставах. Будь-яких доказів того, що відповідачка оформлювала заяви з недостовірними відомостями з 01.11.2020 по 07.10.2021 року, позивачем не надано. При цьому, загальні підстави для виникнення зобовзання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Посилаючись на ст.1215 ЦК України, правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. Вказує, що матеріалах справи немає відомостей про те, що відповідач мала на меті навмисно приховати данні про наявність в неї власності житлового пиміщення на дату подання заяви про призначення допомоги. Таким чином, згідно розрахунку позивача, лише три місяці допомоги відповідачка отримала після подання заяви і які мають бути повернені нею. 19.03.2024 представником позивача начальником управління Антоновою О. надано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що відповідач має статус внутрішньо переміщеної особи, місце проживання якої зареєстровано на території проведення антитерористичної операції за адресою: [ADDRESS] , а фактичне місце проживання/перебування: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.01.2019 № 1203-5000018705, та її було взято на облік в Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради до Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб Управління відповідно до\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»\~. В позовній заяві вказано, що на підставі вимог Порядку та наданих Відповідачем документів останній, як уповноваженому представнику сім`ї, була призначена грошова допомога на період з 04.02.2019 по 03.08.2019 у розмірі 1 000 грн. 07.10.2021 року відповідачка звернулася із черговою заявою для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.11.2021 № 285125782, відповідач набула права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.10.2020. Враховучи зазначене, на думку позивача, відповідач [PERSON] , неправомірно отримувала щомісячну адресну допомогу, в розмірі 14 000 грн. Згідно\~статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»,\~внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього\~Закону\~визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», передбачено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні. Відповідно до статті 3 вищевказаного Закону громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, за обставин, визначених у\~статті 1 цього Закону, має право на захист від примусового внутрішнього переміщення або примусового повернення на покинуте місце проживання. Згідно зі статтею 4\~цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 505\~(далі - Порядок). Відповідно до даного Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до пункту 10,11 Порядку уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити на безоплатній основі та отримувати відомості від підприємств, установи та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю правильності її надання.Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин. Питання щодо повернення безпідставно сплачених коштів вирішується відповідно до пункту 11 Порядку № 505, згідно з яким, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Крім того, відповідно до норм частини 1\~статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України, встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум. На грошову виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідач, звертаючись до позивача 07.10.2021 року із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідач вказала своє зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , тобто надала всі відомості визначені Порядком. Суд зазначає, що в силу вимог Порядку саме на позивача покладається обов`язок перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити на безоплатній основі та отримувати відомості від підприємств, установи та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю правильності її надання. Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи викладене, судом не встановлено факту зловживання своїми правами відповідачем при поданні заяви про призначення допомоги, оскільки [PERSON] надано всі відомості за наданим позивачем формуляром, судом не встановлено обставин, які б свідчили про об`єктивну неспроможність позивача перевірити надану відповідачем інформацію при вирішенні питання про призначення адресної допомоги. Отже, судом встановлено, що відповідач не допустила будь-якої недобросовісної поведінки, не подавала до органів недостовірної інформації та не вчиняла жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати їй державної соціальної допомоги. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, та не встановлено судом, що проведення відповідачці виплати є безпосередньо рахунковою помилкою. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не доведено перед судом, що внаслідок умисних дій відповідача, а саме надання недостовірної інформації при отриманні адресної допомоги та потім її продовження, відбулося необґрунтоване нарахування відповідачу грошової допомоги, а відтак позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу у задоволені вимог позову відмовлено, то судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed