Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (далі ТОВ «ФК «Профіт Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 31.05.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.24087.005317605, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 53361 грн. 00 коп., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності) строком до 30.11.2021 року, а позичальник зобов`язався повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості згідно з умовами цього договору. Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав в повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти в сумі 53361 грн. 00 коп. в строки визначені умовами договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 19.12.2023 року утворилась заборгованість в сумі 80389 грн. 97 коп., яка складається з наступного: 21745 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11566 грн. 75 коп. заборгованість за відсотками, 47077 грн. 46 коп. заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту. 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~ «Оптіма Факторинг» (далі ТОВ «Оптіма Факторинг») укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до якого ТОВ «Оптіма Факторинг» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №Z62.24087.005317605. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №22/12-2023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором №Z62.24087.005317605. Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов`язань за договором не виконує, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 80389\~грн.\~97\~коп.,\~а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. 00 коп. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15.08.2024 року передано цивільну справу за вищевказаним позовом за підсудністю до Бобринецького районного суду Кіровоградської області (а.с.64). Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін (а.с.73-74). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання, згідно якого просив провести судове засідання без його участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.95). Відповідач в судові засідання призначені на 03.09.2024 року, 04.11.2024 року повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.99, 100), заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, за відсутності заперечень представника позивача, суд вважає можливим вирішити справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2019 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Z62.24087.005317605, згідно якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник його отримує на таких умовах: сума кредиту 53361 грн. 00 коп., процентна ставка та тип 15% річних (змінювана), строк кредиту - 30 місяців. Під час користування кредиту банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені договором та договором комплексного обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки сплачується згідно діючих тарифів банку, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку. Дата повернення кредиту 30.11.2021 року, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.5). Додатком №1 до договору кредиту та страхування №Z62.24087.005317605 від 31.05.2019 року є паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем (а.с.6). Банк свої зобов`язання за договором кредиту та страхування №Z62.24087.005317605 виконав у повному обсязі надавши позичальнику кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту (а.с.7). Згідно виписки по рахунку та довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №Z62.24087.005317605 від 31.05.2019 року, заборгованість відповідача станом на 19.12.2023 року становить 80389 грн. 97 коп., яка складається з наступного: 21745 грн. 76 коп. заборгованість за тілом кредиту; 11566 грн. 75 коп. заборгованість за відсотками, 47077 грн. 46 коп. заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту (а.с.8-11). 19.12.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу №19/12-2023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступив, а ТОВ «Оптіма Факторинг» прийняв права вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.24087.005317605 від 31.05.2019 року, що визначені в друкованому реєстрі боржників, який є додатком №2 до договору факторингу (а.с.14-23). Згідно з платіжної інструкції від 20.12.2023 року №45 ТОВ «Оптіма Факторинг» проведено фінансування за договором факторингу №19/12-2023 від 19.12.2023 року (а.с.24). Відтак ТОВ «Оптіма Факторинг», як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 22.12.2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт капітал» укладений договір факторингу №22/12-2023, відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» відступив, а ТОВ «ФК «Профіт капітал» прийняв права вимоги до відповідача за кредитним договором №Z62.24087.005317605 від 31.05.2019 року, що визначені в друкованому реєстрі Боржників, який є додатком №2 до договору факторингу (а.с.26-33). Згідно з платіжної інструкції від 26.12.2023 року №376 ТОВ «ФК «Профіт капітал» проведено фінансування за договором факторингу №22/12-2023 (а.с.34). Відтак ТОВ «ФК «Профіт капітал», як новий кредитор, набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат. Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Так, на підтвердження надання правничої допомоги у розмірі 7000 грн. до матеріалів справи долучено копії: договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 року, укладеного між ТОВ «ФК «Профіт капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий Діалог» (а.с.32-38); додаткової угоди №11 від 23.05.2024 року до договору про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 року (а.с.39); акту №19 прийому-передачі реєстру боржників за договором про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021 року (а.с.40); акту №1 прийому-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2024 року (а.с.41); платіжної інструкції від 13.06.2024 року №760 (а.с.46). З урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, оцінивши надані позивачем докази на підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом, значенням справи для сторони. Розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів неспівмірності витрат на правову допомогу відповідачем до суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає, що витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп., який підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved