Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про скасування заборони на відчуження майна посилаючись на те, що після\~смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке вона своєчасно прийняла, однак у зв`язку з тим, що відповідно до архівного запису №6839183 існує заборона на невизначене майно в с.Магала Чернівецького району Чернівецької області. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак подала відзив в якому позов не визнала, оскільки позивачем не оспорюється правомірність накладення обтяження, та Новоселицькою ДНК не порушувалися права позивача, у зв`язку з тим, що нотаріальна контора не є обтяжувачем, а тільки здійснювала функції реєстратора. Просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вона не є належним відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до заповіту від 28.04.2020 року встановлено, що [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва на забудову в сільських населених пунктах УРСР від 22.07.1977 року встановлено, що [PERSON] було надано земельну ділянку площею 0,12 га, яка виділена із земель колгоспу «Дружба». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №329674458 від 20.04.2023 року, вбачається, що 21.03.2008 року Новоселицькою державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення без номеру від 10.05.1978 року колгоспу «Дружба» було накладено обтяження на невизначене майно, будинок в с.Магала Новоселицького району Чернівецької області, власником якого був [PERSON] . Згідно інформаційного документу архівного відділу Новоселицької РДА Чернівецької області №16 від 02.04.2012 року встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів членів колгоспу «Дружба» с.Магала від 15.02.1995 року колгосп «Дружба» був реорганізований в агрофірму «Дружба. Згідно рішення загальних зборів членів агрофірми «Дружба» в с.Магала (протокол від 28.03.2000 року №3) агрофірма «Дружба» була реорганізована в сільськогосподарський кооператив «Дружба», відповідно до ухвали господарського суду Чернівецької області від 02.09.2011 року СВК «Дружба» був визнаний банкрутом. Згідно архівної довідки архівного відділу Чернівецької районної військової адміністрації №06-05-4/39 від 08.05.2024 року встановлено, що відомостей щодо повідомлення без номеру від 10.05.1978 року колгоспу «Дружба», відповідно до якого було накладено арешт на нерухоме майно працівника колгоспу [PERSON] не виявлено. Статтею 609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.6 ст.13 Закону УРСР «Про державний нотаріат» державні нотаріальні контори вчиняють такі нотаріальні дії, в тому числі накладають заборони відчуження жилого будинку. Пунктом 149 Глави VI Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка затверджена наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року N45/5 передбачено, що державний нотаріус за місцем знаходження жилого будинку накладає заборону відчуження жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників: за повідомленням установи банку, госпрозрахункового підприємства, організації про видачу громадянину позички на будівництво, капітальний ремонт і купівлю жилого будинку (частини будинку) або квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників; при посвідченні договору довічного утримання або договору про заставу жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до пункту 151 вищевказаної Інструкції накладення заборони реєструється в реєстрі для реєстрації заборон. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №761/23904/19 визначено, що відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). В постанові від 13.09.2023 року у справі №295/7291/20 Верховний Суд виснував, що «суди не звернули увагу, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як у добровільному, так і примусовому порядку за її ліквідації. По даній справі належним відповідачем за вимогами про скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна є СВК «Дружба», який 02.09.2011 року був визнаний банкрутом. В силу ч.7 ст.46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній на 2011 рік, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставівищевказаної ухвали господарського суду було внесено запис про припинення юридичної особи - банкруства. Проте, запис про реєстрацію обтяження не був скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України "Про нотаріат" обтяжувачем не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмету іпотеки. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний Суд підкреслює, що коли "відсутня" особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. За таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою у зв`язку із ліквідацією іпотекодержателя, суд вважає за можливе встановити факт припинення іпотеки та скасувати запис про заборону відчуження на іпотечне майно та про іпотеку. Касаційний суд акцентує увагу, що рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку. На підставі, Закону України «Про нотаріат», ст.319 ЦК України,

Outcome: approved