Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Сумська окружна прокуратура, в особі заступника керівника прокуратури Кригіна В.В., звернулася до суду з даним позовом, в якому просила конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельні ділянки, що належать громадянину російської федерації [PERSON] із кадастровим номером 5922982000:05:001:0247 площею 2,2598 га, із кадастровим номером 5922982000:05:002:0232 площею 0,7563 га, які розташовані на території Лебединської міської ради Сумського району. Стягнути з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури судовий збір, сплачений при поданні даного позову. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] , який є громадянином рф, на праві власності належать зазначені земельні ділянки сільськогосподарського призначення, набуті ним у спадщину. Після набуття права власності відповідач не здійснив їх відчуження протягом року. В той же час ч. 4 ст. 81 Земельного Кодексу України, установлено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Тому Сумська окружна прокуратура просила конфіскувати їх у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області. В судовому засіданні представник Сумської окружної прокуратури позов підтримав з мотивів, наведених в позовній заяві. Своїх заперечень щодо розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не висловив. Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився. В наданих письмових поясненнях зазначив, що управління повністю підтримує вимоги, заявлені у даній справі. Судовий розгляд просить провести без його участі. Представник ТОВ «АВІС УКРАГРО ГРУПП» в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Просив зазначити в рішенні суду, що згідно чинного законодавства конфіскація земельної ділянки не припиняє права її оренди. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився з невідомих причин і не подав відзив. Згідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд. Заслухавши представника сторони позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд зазначає наступне. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Лебединського районного суду Сумської області від 01.11.2012 громадянин російської федерації [PERSON] набув у порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (а.с. 8, 9, 10). Так, відповідач є власником земельної ділянки із кадастровим номером 5922982000:05:001:0247 площею 2,2598 га та земельної ділянки із кадастровим номером 5922982000:05:002:0232 площею 0,7563 га, цільовим призначенням яких є: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лебединської міської ради Сумського району (а.с. 11, 12, 14, 15). Згідно зі ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті, зокрема, у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Частинами 2 та 4 статті 145 Земельного кодексу України установлено, що у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов Сумської окружної прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про конфіскацію у [PERSON] земельних ділянок сільськогосподарського призначення є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки судовим розглядом встановлено, що відповідач є громадянином іншої держави, але після набуття права власності на землю не здійснив її відчуження протягом встановленого законом строку. При цьому суд зазначає, що право оренди земельних ділянок зберігається, оскільки згідно ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч. 6 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»). Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд також вважає необхідним відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме кошти в розмірі 3633,60 грн. на відшкодування судового збору, сплаченого Сумською окружною прокуратурою при поданні даного позову та заяви про забезпечення позову (а.с. 40, 41).

Outcome: approved