Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

30 серпня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 14.10.1994 сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та любові, різні погляди на життя. З огляду на вищевикладене, Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М. Ухвалою суду від 03 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 24 вересня 2024 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності, позов визнав. 15 жовтня 2024 року від представника Позивача Афанастєва С.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. В судове засідання 30 жовтня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 14 жовтня 1994 року, про що свідчить актовий запис №798, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Приморської районної Ради народних депутатів м. Одеси (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] ). Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалось з підстав того, що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки, у зв`язку з чим в сім`ї відбувались сварки, які поступово призвели до того, що сім`я розпалась. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved