Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №117340 на земельну ділянку площею 5,30 га з кадастровим номером 3522281200:02:000:0492, яка розташована на території Диківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, виданого 27.03.2006 на ім`я [PERSON] головою Знам`янської районної державної адміністрації на підставі розпорядження Знам`янської районної державної адміністрації від 22.08.2005 №302-р. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3522281200:02:000:0492 площею 5,30 га, яка розташована на території Диківської сільської ради Олександрійського (колишнього Знам`янського) району Кіровоградської області. Однак, при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №117840 вказане по батькові заявника як [PERSON] , в той час як по всім іншим документам його по батькові правильно значиться як [PERSON] . Така помилка в державному акті є перешкодою у вільному розпорядженні майном. Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій вимоги підтримав у повному обсязі і просить розглядати справу за його відсутності. Заінтересована особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення вимог заяви та просить проводити розгляд справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження районної\~державної адміністрації\~від 22.08.2005\~№ 302-р[PERSON] надана у приватну власність земельна ділянка площею 5,30 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області кадастровий номер земельної ділянки 3522281200:02:000:0492, про що виданий 27.03.2006 державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР №117340. Однак у вказаному державному акті допущена помилка в написанні по батькові власника земельної ділянки, а саме вказано, що він виданий [PERSON] . Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 03.03.2012 Знам`янський МВ УМВС України в Кіровоградській області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 01.02.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Знам`янському району Знам`янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, по батькові заявника правильно значиться як [PERSON] , батько якого є [PERSON] . По батькові заявника [PERSON] також значить в свідоцтві про шлюб, виданим повторно 09.02.2017 Знам`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, в посвідченні водія № [NUMBER] виданим 24.02.2017 центром 3542, в пенсійному посвідченні № [NUMBER] виданим Пенсійним фондом України 01.10.2013. На підставі таких документів судом всатновлено, що заявник по батькові є [PERSON] , тому у державному акті про право власності на земельну ділянку допущена помилка при написання по батькові власника земельної ділянки. За приписами ст.93 ЦПК України в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка доказів здійснюється судом за приписами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до Постанови Пленуму\~ Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо ці факти породжують юридичні наслідки. Чинним законодавством з 01 січня 2013 року не передбачена повторна видача державного акту на право приватної власності на землю. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту належності заявнику державного акта на право власності на земельну ділянку підтверджується наявними в справі доказами, право на земельну ділянку ніким не оспорюється та не спростовується доказами, факт, про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне йому для можливості вільно розпоряджатися та користуватися майном, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Outcome: approved