Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

13 лютого 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю НАШ ДОМ КОМФОРТ до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, у якій позивач просить солідарно стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 25 170,08 гривні, а також суму сплаченого судового збору. За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2024 року провадження у справі відкрито. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 27 березня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача, у якому заявник вказує на те, що не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. \~Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2024 року позовну заяву задоволено, стягнуто з солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 25 170,08 гривень, здійснено розподіл судових витрат. 12 серпня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника [PERSON] адвоката Попова Романа Михайловича про перегляд заочного рішення, у якій заявник просить переглянути та скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 року у справі №522/2087/24 та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 13 серпня 2024 року заяву прийнято до розгляду. Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року заяву представника [PERSON] адвоката Попова Романа Михайловича про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2024 року у справі №522/2087/24 задоволено, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2024 року у справі №522/2087/24 за позовом [PERSON] адвоката Попова Романа Михайловича про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2024 року у справі №522/2087/24 скасовано. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Надано відповідачам 15-ти денний строк для подання відзив. 24 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від [PERSON] надійшов відзив. Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №35061635 від 17.10.2023 року, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках (1/2) належить право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). З акту приймання-передачі житлово комплексу з балансу на баланс від 12.01.2017 року вбачається, що на баланс ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ передано багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] . 16 лютого 2017 року між ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території № 2/173, за яким ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ зобов`язався надати послуги утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також ремонт приладдя та обладнання, яке використовується для обслуговування потреб, зокрема, у житловому будинку [ADDRESS] . У додатку №1 до договору № 2/173 визначено перелік послуг і тариф за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, для споживачів житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, у межах [ADDRESS] (а.с.14). 16 лютого 2017 року між ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією №2/173, за яким ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ зобов`язався передати споживачеві від ПАТ Одесаобленерго електричну енергію відповідно до потужності 10 КВТ у межах [ADDRESS] . У додатку №1 до договору № 2/173 визначено тарифи на користування електричною енергією для споживачів житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). 16 лютого 2017 року між ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ та [PERSON] було укладено договір про надання додаткових послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території №2/173, за яким ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ зобов`язався надавати додаткові послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території житлового будинку. У додатку №1 до договору № 2/173 визначено перелік та вартість додаткових послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території для споживачів житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). 16 лютого 2017 року між ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №2/173, а яким ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ зобов`язався вчасно надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. У додатку №1 до договору № 2/173 визначено тарифи на послуги з централізованого оплалення, водопостачання холодної та гарячої води та водовідведення для споживачів житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. У ч.1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). На підставі наданих суду доказів, було встановлено, що ТОВ НАШ ДОМ КОМФОРТ надає житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , де, зокрема, розташовано майно [PERSON] та [PERSON] , тоді як останні належним чином не виконують свої обов`язки, які є похідними від належних їм, як абсолютним володарям майна, правомочностей володіння, користування та розпорядження майном, не вносячи плати за спожиті житлово-комунальні послуги. Доказів зворотного суду не було надано. Згідно наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості [PERSON] та [PERSON] за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року становить 25 170,08 гривень. У позовній заяві позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] зазначену заборгованість. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності, а тому, обов`язок у тримання об`єкта нерухомого майна не є солідарним. Суд погоджується із зазначеними доводами з огляду на наступне. Солідарна відповідальність - це у зобов`язальному праві відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо. В той\~же час,\~часткова (дольова)\~відповідальність полягає\~в тому,\~що кожен\~із учасників зобов`язання несе відповідальність у межах своєї частки. З матеріалів справи вбачається що об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві часткової власності двом особам [PERSON] та [PERSON] . Розмір їх частки у праві власності чітко визначений та становить частки. Зазначення позивачем певної правової норми, наведеної в обґрунтуванні позову, не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом необхідно керуватися під час вирішення спору, оскільки підставою позову визнаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (постанова Верховного Суду від 07 вересня 2023 року у справі № 509/2517/20, провадження № 61-1349св23). У цивільному процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який судами вірно застосовано. Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Тобто суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. У пункті 11.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц (провадження № 14-58цс22) вказано про те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. У постанові ККС ВС від 19.11.2019 у справі № 396/1802/17 зазначено, що суд не позбавлений права змінити солідарний порядок стягнення коштів на дольовий. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що «ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту)». Обраний позивачем спосіб захисту на думку суду є ефективним, проте, внаслідок посилання позивача не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, було обрано такий вид стягнення заборгованості, який не відповідає дійсним обставинам справи. Тому,

Outcome: partial