Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Адвокат Цокало Т.М., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом у якому зазначає, що з Єдиного реєстру виконавчих проваджень боржник дізнався про існування ВП № 65412824, яке перебуває у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романа Р.М. та відкрите на виконання виконавчого напису № 3298 від 12.03.2021 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук, Т.В. згідно якого з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» стягнуто заборгованість за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1-145272 від 04.04.2019 року. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується та просить вказаний виконавчий напис визнати таким, що не підлягає виконанню посилаючись, зокрема, посилаючись на те, що нотаріусом не перевірено факт безспірності заборгованості, а також вчинено виконавчий напис на не нотаріально посвідченому договорі, а саме при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус посилався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/200840/14 від 22.02.2017 року визнано незаконним та нечинним. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 11500,00 грн. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій зазначила, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Причини неявки в судове засідання приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. суду не відомі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У матеріала справи наявний відзив на позовну заяву згідно з яким відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не надано будь-яких доказів належного виконання зобов`язань, не надано доказів сплати коштів, не зазначено обставин, які спростовують наявність заборгованості. Також просив зменшити витрати на правову допомогу на 90% від заявленої позивачем суми до 1150,00 грн., вказуючи, що дана справа не є суспільно значущою, не є складною, а складення позовної заяви та аналіз законодавства у зазначеній категорії справ не потребували значного часу, правова позиція з приводу розгляду даних категорій справ є сталою, а тому зазначені судові витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними з розглядом даних категорій справ в порівнянні з ринковими цінами на правову допомогу в м. Полтава, оскільки для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, вчинення зазначених дій не вимагало значних витрат, часу та зусиль. У відзиві на позовну заяву також міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Дослідивши матеріали справи суд доходить наступного. Згідно ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст.\~16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського\~міського нотаріального\~округу Личук\~Т.В. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 3298, згідно якого з [PERSON] , [INFO] , за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту № 1-1-145272 від 04.04.2019 року на користь ТОВ «Фінансова компанія\~«Приватні інвестиції» (код ЄДРПОУ: 37356981, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. № 7 за період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року, стягнуто заборгованість у розмірі 34466,44 грн., з яких 15174,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 13914,60 грн. заборгованість за відсотками, 4172,85 грн. заборгованість за комісією, 1204,99 грн. 3% річних застосовані до основної суми та відсотків у період з 16.09.2019 року по 01.02.2021 року. Також стягнуто 700,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до розділу 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4\~ст.\~254\~КАС\~України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як убачається з оскаржуваного виконавчого напису, вчиняючи 15.03.2021 року\~виконавчий напис № 3298 приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 1172, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 15.03.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 зазначила, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса слід визнати таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що позовні вимоги [PERSON] \~ підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору, \~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Також, відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В обгрунтування витрат на правничу допомогу позивачем подано договір про надання правової допомоги № 676/09-08-2023 від 09.08.2023 року, акт приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до договору № 676/09-08-2023 про надання правничої допомоги від 29.09.2023 року, квитанцію № 676 від 15.09.2023 року про оплату [PERSON] правової допомоги за договором № 676/09-08-2023 від 09.08.2023 року у сумі 11500,00 грн. Разом з тим, суд констатує, що згідно акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 до договору № 676/09-08-2023 про надання правничої допомоги від 29.09.2023 року гонорар складає 10500,00 грн. Відповідачем заявлено\~клопотання про\~зменшення розміру\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами,\~ яке\~мотивовано не співмірністю витрат на правову допомогу позивача зі складністю справи. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 24.10.2019 року та 07.11.2019 року та у справі №922/2685/19 від 08.04.2020 року визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved