Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] на тимчасово окупованій території України, з метою реєстрації його народження уповноваженими органами України. В своїй заяві зазначила, що вона у зареєстрованому шлюбі не перебуває та є матір`ю одиначкою. [INFO] у неї на тимчасово окупованій території України у пологовому будинку м. Севастополь, АР Крим, Україна народилася дитина чоловічої статі [PERSON] . При народженні дитини матері було видано виписний епікриз від 08.07.2024. У зв`язку з тим, що медичні документи про народження, отримані на окупованій території є недійсними, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про народження дитини на території України в позасудовому поряду. У зв`язку з цим, вона не має можливості навіть вивезти дитину на не окуповану територію України, де оформити на неї закордонний паспорт, щоб мати можливість реалізувати законні права дитини. Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засідання на 25.10.2024 об 11 год. 00 хв. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За таких обставин, враховуючи положення ч.ч.1, 3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293, ст.317 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно ч.ч.2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до частини 1 статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. За змістом частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Судом встановлено, що у заявниці [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка є громадянкою України, 04.07.2024 народилась дитина хлопчик вагою 3 810 грам, що підтверджується виписним епікризом від 08.07.2024 (з.б.а.с.6). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] виданим 17.07.2024 (мовою оригіналу) отделом записи актов гражданського состояния Гагаринского района города Севастополя Управления ЗАГС города Севастополя, [PERSON] народився [INFO] в м. Севастополь, АР Крим, батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (з.б.а.с.5). Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", м. Севастополь визнано тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України. Частиною 2 статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1 ст.\~5,\~ч.ч.2,\~3\~ст.\~9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України" Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. У зв`язку з тим, що дитина народилася в м. Севастополь АР Крим, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати свідоцтво про народження встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України є неможливим. Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки", згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів". Таким чином, виписний епікриз про народження з пологового відділення лікарні та свідоцтво про народження, суд приймає як доказ з урахуванням Закону № 1207-VII, оскільки вони містять фактичні дані, які відповідно до ст.\~76\~ЦПК України підтверджують вимоги заявника про встановлення факту народження дитини чоловічої статті. Оскільки, відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, зокрема коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, в цій частині вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial