Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, третя особа - первинна профспілкова організація Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, про визнання незаконним наказу про оголошення догани та зобов`язання нарахування та виплати премії. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28.08.2023 р. відкрито загальне позовне провадження по справі, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2024 р. підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.11.2024 року позов [PERSON] до Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, третя особа - первинна профспілкова організація Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, про визнання незаконним наказу про оголошення догани та зобов`язання нарахування та виплати премії - задоволено, визнано незаконним та скасувано наказ Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 25 травня 2023 № 33 «Про оголошення догани [PERSON] » а також зобов`язано Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області нарахувати, виходячи з середньоденного розміру премій нарахованих працівникам відділу з управління інфраструктурою Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області за відповідний період, та виплатити [PERSON] незаконно ненараховану премію за період з 01 червня 2023 року до 22 жовтня 2023 рокуз утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів; стягнуто з Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області на користь держави суму судового збору, компенсованого позивачу при поданні позовної заяви у розмірі 1 211,20 грн. 07 листопада 2024 року представник позивача - адвокат Білонучкіна Т.П., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу у розмірі 14 200,00 гривень, про що було заявлено представником позивача у судових засіданнях та під час судових дебатів. Як на підставу ухвалення додаткового рішення посилалася на ч.8 ст.141 та ч.1 ст.270 ЦПК України. Представник відповідача у судовому засіданні вказував, що розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних робіт. Оскільки позивачкою не надано жодних доказів, що свідчили б про укладання договором з адвокатом та детального опису виконаних робіт та здійснених витрат, вважають вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу необґрунтованою. Крім того, відповідачем надано заперечення, в якому зазначено, що Офіс не погоджується із заявою про ухвалення додаткового рішення. Так, відповідач вказує, що до вказаної заяви додані копії документів, підписані тільки [PERSON] та [PERSON] та не надані інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Вказали, що мають сумнів щодо сплати [PERSON] адвокату саме тих сум, які вказані в документах, і вони не підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордера або платіжним дорученням з відміткою банку або інший банківський документ, касовими чеками. Представник відповідача звертає увагу на те, що позивачка просить суд у позовній заяві стягнути з Офісу 5081,75 грн., а послуги адвоката становлять 14200 грн., в два рази більше за суму позову. Просили відмовити у заяві про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї матеріали, суд вважає, що представником позивача - адвокатом Білонучкіною Т.П., обґрунтована необхідність ухвалення додаткового рішення судом. На обґрунтування зазначених вимог позивачкою та її представником 07.11.2024 року надані підтверджуючі документи - угода про надання правових послуг від 26.06.2023 року, акт приймання-передачі послуг за вказаною угодою від 06.11.2024 року з деталізованим списком наданих послуг та їх вартістю, розписка адвоката Білонучкіної Т.П. про отримання коштів на оплату правових послуг у розмірі 14 200,00 грн. із зазначенням кожної наданої послуги та її вартості. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд звертає увагу, що ЦПК України не містить переліку доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, відтак сторони подають такі докази з урахуванням принципу диспозитивності, з дотриманням вимог 77-79 ЦПК України, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України. Суд вважає, що докази, надані адвокатом Білонучкіною Т.П., які вказують на розмір витрат, які позивач сплатила у зв`язку з розглядом справи, а саме - витрати на професійну правову допомогу є належними, допустимими та достовірними, і в своїй сукупності свідчать про понесення витрат на правову допомогу саме у заявленому розмірі. Адвокат Білонучкіна Т.П. повноваження якої підтверджені Ордером про надання правової допомоги та Свідоцтвом про право зайняття адвокатською діяльністю, приймала участь у восьми судових засіданнях, в тому числі і у відкладених за заявою представників відповідача, тривалість судових засідань по датам: 06.11.2023 року - 43 хвилини, 07.02.2024 року - 12 хвилин, 26.03.204 року - 1 година 46 хвилин, 21.08.2024 року - 1 година 09 хвилин, 06.11.2024 року - 1 година 02 хвилин, надавала заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, надавала заперечення на відзив та пояснення. Суд вважає, що заявлений позивачкою розмір витрат на правову допомогу є співмірним із складністю справи, оскільки справа є складеною та потребує вивчення як галузних так і внутрішніх актів підприємства, об`єм виконаних робіт є досить великим, час витрачений адвокатом є значним. Аналізуючи доводи, наведені в запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, суд вказує, що відповідачем не наведено, яким чином підписання документів пов`язаних із наданням правової допомоги виключно адвокатом та клієнтом свідчить про незаконність або недостовірність таких документів. та не надані інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Відносно зазначення відповідачем про необхідність підтвердження витрат на правову допомогу квитанцією до прибуткового касового ордера або платіжним дорученням з відміткою банку або інший банківський документ, касовими чеками, суд зазначає, що така позиція не ґрунтується на вимогах закону, оскільки чинне законодавство не встановлює імперативних норм, що вказували б на обов`язок подання виключно зазначених відповідачем документів і розписка адвоката про отримання коштів є належним та допустимим доказом витрат позивачки. Відносно доводів щодо можливої невідповідності сплачених сум адвокату суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обов`язок доказування зазначених обставин, на які посилається відповідач, покладено саме на нього згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Зазначення відповідачем про те, що сума витрат на правову допомогу є більшою, ніж сума, яку постановлено стягнути з відповідача, суд вказує, що така позиція не заслуговує на увагу, оскільки витрати на правову допомогу напряму не залежать від ціни позову, крім того, предметом розгляду справи були і нематеріальні вимоги. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] до Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, третя особа - первинна профспілкова організація Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, про визнання незаконним наказу про оголошення догани та зобов`язання нарахування та виплати премії - задоволені в повному обсязі, відповідачем не надано заяв про необґрунтованість суми витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному розмірі, тому необхідно стягнути з відповідача понесені позивачем суми витрат на правову допомогу у повному розмірі - 14 200,00 гривень.

Outcome: approved