Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

15.02.2024 з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18 грудня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 18 грудня 2021 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складено відповідний актовий запис за № 2024. Далі в позові зазначив, що від вказаного шлюбу сторони не мають дітей. З позову слідує, що декілька останніх років позивач разом з відповідачем не проживають як подружжя, не ведуть спільного господарства. Спору щодо поділу майна не має. В результаті позивач прийшов до висновку, що поновлення шлюбних відносин між ним та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , 1982 року народження, зареєстрований 18 грудня 2021 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідний актовий запис за № 2024. Позивач в судове засідання не з`явився, 10.09.2024 надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вказав на те, що він проходить військову службу і через зайнятість не може прибути до суду, оскільки його підрозділ наразі дислокується біля населеного пункту Кліщіївка Бахмутської міської громади Краматорського району Донецької області. При цьому, в судовому засіданні представник позивача засобами телефонного зв`язку зв`язалася з позивачем і він підтвердив свою позицію щодо позову, наполягав на його задоволенні, вказав на неможливість брати участь в засіданні в режимі відеоконференції, оскільки в них наявна заборона на використання засобів зв`язку на позиції, де він безпосередньо і перебував. Представник позивача в судовому засіданні прохала позовну заяву задовольнити. Додатково зазначила, що вона спілкувалася з [PERSON] особисто он-лайн та направляла йому документи через мережу Вайбер, він з ними ознайомився, сам роздрукував, підписав та направив їй для долучення їх до справи через Нову Пошту. Затим вона їх направила Укрпоштою іншій стороні та надала до канцелярії суду з доказами направлення. Окремо позивач їй вказував на те, що він категорично проти збереження шлюбу, за його переконанням примирення подружжя неможливе. Відповідач в судовому засіданні заперечувала стосовно позову, додатково вказала, що вона з 27.04.2022 року не проживає разом з позивачем. [PERSON] того дня пішов від неї та пограбував її забравши велику суму коштів. Наразі між ними є тільки невирішені питання щодо цих коштів, тому вона вважає, що шлюб є для неї запорукою в цьому питанні. Будь-яких почуттів до позивача вона не відчуває, окрім ненависті. Вважає, що він винен у смерті її матері та вона через нього залишилася сама і без коштів для існування. Представник відповідача адвокат Фельський С.Л. в судовому засіданні прохав позовну заяву залишити без розгляду, додатково зазначив, що відповідно до ухвали суду було визнано явку позивача обов`язковою, але він у суд не з`явився, тому його позов повинен бути залишеним без розгляду. Свої доводи навів у відповідному письмовому клопотанні, яке подав до судового засідання через канцелярію суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області від 15 липня 2004 року гр. [PERSON] , народився [INFO] в м. Запоріжжя, має з 15.07.2004 зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] (а.с. 5-10, 137-140). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03.11.2023, гр. [PERSON] , [INFO] , та гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 18 грудня 2021 року Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складено відповідний актовий запис №2024. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.4). З позову встановлено, що сторони не мають спільних дітей, та що подружні відносини між сторонами припинилися декілька років тому. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювала, відзиву на позов не надавала, але позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідач позовні вимоги не визнала, заперечувала стосовно розірвання шлюбу, просила позовну заяву залишити без розгляду. При цьому, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень суду не надала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу позивач категорично проти примирення заперечував та просив розірвати шлюб. Відповідно до положень\~ст. 51\~Конституції України, ч. 1\~ст. 24\~СК України\~шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини\~у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23\~Міжнародного пакту про громадянські і політичні права\~жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий шлюб не може мати місце, а право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя неможливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу.\~Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно із положеннями ст.\~18\~ч. 2 п. 3, ст. ст.\~51,\~56\~ч. 3, ст.110\~ч. 1\~СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Підстав для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду судом не знайдено. Суд враховує те, що позивач є діючим військовим, під час судового засідання було з`ясовано, що він перебуває безпосередньо на бойових позиціях, що стало йому на заваді прибути до суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не зазначала, що вона просить після розірвання шлюбу відновити їй для подальшого іменування дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.2 п.1 ст.141 ЦПК розподіл судових витрат між сторонами у разі задоволення позову покладається на відповідача. В позові позивач не клопотав про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved