Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

В Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася представник позивача [PERSON] - адвокат Штогрін В.С. В обґрунтування позову зазначає, що з 19 липня 2008 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 69). Вказує, що від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що шлюбне життя позивача з відповідачкою не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутні почуття любові, родинної близькості та взаєморозуміння. Вказує, що шлюбні відносини між сторонами припинено, вони проживають окремо за різними адресами, перспективи для збереження шлюбу відсутні. Вважає, що шлюб між сторонами існує формально, так як вони разом як сім`я не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини позивач вважає недоцільним, оскільки спроби примиритися ніякого результату не дали, відносини лише погіршилися, на примирення не згоден, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги просить задовольнити. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача в поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, розгляд справи здійснювати у її відсутності та відсутності її довірителя. Відповідачка у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 липня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області (актовий запис № 69), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2008 року. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.07.2009 року. Згідно відмітки в паспорті зареєстроване місце проживання позивача: [ADDRESS] . Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання Острозької міської ради Рівненської області 14.10.2024 року, відповідачка [PERSON] з 02.10.2014 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З доводів представника позивача судом встановлено, що сторони проживають окремо один від одного за різними адресами, що відповідачкою не заперечується. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки разом вони як сім`я не проживають, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час шлюб фактично припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 08.10.2024 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивача та відповідачки було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110 СК України,

Outcome: approved