Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, у якому позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 37263,24 грн., судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №3534641. Відповідно до умов вказаного договору банк надав кредит в розмірі 5000 грн., а позичальник зобов`язалася повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в строк до 22.07.2024. Однак [PERSON] не виконала умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. 15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 15/12-2021-22 відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3534641 від 22.06.2021, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3534641 від 22.06.2021. Разом з тим, станом на день звернення до суду відповідачка в порушення умов кредитного договору не повернула отримані грошові кошти. Загальний розмір заборгованості станом на 10.01.2023 становить 37263,24 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4705 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 31558,24 грн; заборгованість за комісіями 1000 грн, які позивач просить стягнути з відповідачки, а також судовий збір в розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 01.08.2024 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій позовній заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки. Відзив на позовну заяву від неї не надходив. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст.223, ст.280\~ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву, а представник позивача не заперечив проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. 21.06.2021 відповідачка [PERSON] подала ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №3534641. В Анкеті-заяві [PERSON] зазначена сума кредиту - 5000 грн., строк кредитування - 30 днів, починаючи з 22.06.2021, дата повернення кредиту\~22.07.2021, сума до повернення\~8250 грн., складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20 відсотків від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Також позичальником [PERSON] погоджені умови кредитування по даній заяві №3534641. 22.06.2021 на мобільний номер телефону відповідачки [PERSON] був наданий одноразовий ідентифікатор Z81919, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 22.06.2021 між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачці грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000 грн., а [PERSON] у свою чергу зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 22.06.2021; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 22.07.2021. Відповідно до п. 1.5.2 Договору проценти за користування кредитом\~2250 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно пункту 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2статті 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Згідно платіжного доручення 49418816 від 22.06.2021 ТОВ «Мілоан» 22.06.2021 перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 5000 грн., проте, остання у встановлений кредитним договором строк не повернула грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. 15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №3534641 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] .. Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу сума заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги складає 20560,49 грн., з яких 4705 грн заборгованість за тілом кредиту, 14855,49 грн заборгованість за процентами, 1000 грн заборгованість за комісіями. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту №3534641 від 22.06.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та\~ [PERSON] .. В реєстрі боржників до вказаного договору сума заборгованості [PERSON] станом на дату відступлення прав вимоги складає 37263,24 грн., з яких 4705 грн заборгованість за тілом кредиту, 37263,24 грн заборгованість за процентами, 1000 грн заборгованість за комісіями. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. За правилами ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями ст.\~526\~ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першоїстатті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст.\~12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що 22.06.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 5000 грн. на строк 30 днів до 22.06.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 2250 грн. Такі ж відомості щодо розрахунку заборгованості містить додаток № 1 до №3534641 від 22.06.2021 та паспорт споживчого кредиту №3534641. Згідно з п. 6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт ТОВ «Мілоан», мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277 . Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 кредитного договору). За змістом п. 6.3 кредитного договору позичальник, приймаючи пропозицію ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору, також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до пунктів 2.3.1, 2.3.2 договору позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на пролонгацію строку користування/повернення кредиту на тих самих умовах, на певну кількість днів доступну у пропозиції, відповідно до розділу 6 правил. Для продовження строку користування кредитом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 правил, у тому числі сплатити комісію за продовження кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Строк продовження кредиту може становити, зокрема й 3 дні з максимальним розміром комісії та відсотком від поточного залишку кредиту 3.00 за його продовження. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №3534641 від 22.06.2021 заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 22.07.2021 в розмірі 8250грн. з яких: 5000 грн - кредит, 2250 грн проценти, 1000 грн - комісія. Згідно розрахунку заборгованість відповідачки станом на 10.01.2023 становить 37263,24 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4705 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 14855,49 грн, заборгованість з комісії 1000 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 констатувала, що\~Закон України «Про споживче кредитування»\~розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, ВП ВС зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12\~цього\~Закону. Аналогічних висновків дійшов КЦС ВС у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20). Пунктом 1.4 кредитного договору позивачці встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Розмір плати за обслуговування кредиту, визначений у п. 6 кредитного договору (у графіку щомісячних платежів), фактично стосується лише послуг з надання інформації про кредит на вимогу споживача не частіше ніж один раз на місяць, оскільки ним не передбачено надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості. Ураховуючи те, що позивачці встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, ВП ВС дійшла висновку про те, що положення пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, укладеного між позивачкою та відповідачем, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У цій справі комісійна винагорода за оформлення кредиту відповідає загальним зобов`язанням кредитної установи та звичайній її діяльності, є обставиною укладення кредитного договору, оскільки без оформлення кредиту договір не вважався б укладеним з огляду на\~ст. 1046 ЦК України, кредит, виданий відповідачеві є споживчим, з наданого розрахунку не вбачається інших сум, включених до складу комісії, ніж за надання кредиту. Відтак положення про комісію є нікчемним зважаючи на відсутність доказів надання будь-якої реальної послуги відповідачеві, що суперечить вимогам\~ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, відповідно до п.2.3.1.2 договору №103632650 від 20.07.2021 позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування на стандартних умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. Договору. Проте, наведені умови кредитного договору є суперечливими, так як пунктами 1.3, 1.4 цього кредитного договору чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 22.07.2021 та не вказано іншої умови. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, за умовами договору про споживчий кредит №3534641 сторони погодили строк його дії до 22.07.2021, а тому, починаючи із зазначеної дати, банк не мав права нараховувати проценти за користування кредитом. Як вбачається із відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Мілоан» за цим кредитним договором заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії договору. Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. За таких обставин, право ТОВ «Мілоан» нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 22.07.2021, а тому, починаючи із зазначеної дати, нарахування процентів за користування кредитом не відповідає вимогам закону. Відповідно до наданої позивачем відомості про щоденні нарахування та погашення до кредитного договору №3534641 від 22.06.2021 відповідачкою сплачено: - тіло кредиту в розмірі 295 гривень , а саме 11.08.2021 - 150 грн, 21.09.2021 - 145 грн; - проценти по кредиту в розмірі 2510 грн, а саме 11.08.2021 - 825 грн, 21.09.2021 1685 грн; - комісію за пролонгацію в розмірі 295 гривень, а саме 11.08.2021 - 150 грн, 21.09.2021 - 145 грн. Отже, суд дійшов до висновку, що відповідачка повинна сплатити саме узгоджений сторонами кредитного договору розмір процентів, які вказані у графіку платежів за договором про споживчий кредит №3534641 від 22.06.2021 та розраховані в межах строку дії договору. Разом з тим, як вбачається з вище вказаної відомості про щоденні нарахування та погашення до кредитного договору №3534641 від 22.06.2021, відповідачкою сплачено проценти по кредиту в розмірі 2510 грн, що перевищують суму процентів передбачених договором, та комісію за пролонгацію в розмірі 295 грн, яка не передбачена договором та не відповідає вимогам закону. З врахуванням встановленого, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути кредит у межах строку кредитування (30 днів) в загальному розмірі 4150 грн. - заборгованість за тілом кредиту, а в іншій частині позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 37263,24 грн і задоволено на суму 4150 грн., тобто на 11,14% (4150х100:37263,24). Отже, з [PERSON] на корить ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути 337,32 грн. (3028,00х11,14%) судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. У відповідності до ч. 1-4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат суду надано: копію укладеного між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» договору про надання правової допомоги від 07.06.2024 року №07-06/2024; заявкою на надання правової допомоги №223 від 01.07.2024; витягом з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024, щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідач [PERSON] , за яким загальна вартість наданих послуг складає 13000 гривень. Позов задоволено частково, а саме на суму 4150 грн. з 37263,24 грн, що становить 11,14% від загальних позовних вимог, а тому з відповідачки в користь позивача слід стягнути частину понесених судових витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 11,14% з 13000 грн, що становить 1448 гривень. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. На підставі викладеного,

Outcome: partial