Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» в системі "Електронний суд" 08 травня 2024 року одержано вищевказану позовну заяву до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути із останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 11.12.2023-100003037 від 11.12.2023 у розмірі 27499.93 грн. 00 коп з підстав відсутності добровільної сплати відповідачем такої заборгованості за вказаним договором, а також просить стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 07 червня 2024 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 16 липня 2024 року. 16 липня 2024 року у зв`язку із відсутністю енергопостачання у приміщенні суду судове засідання було відкладено на 25 вересня 2024 року. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 25 вересня 2024 року судове засідання у справі було відкладено на 11 листопада 2024 року у зв`язку із тим, що в судове засідання яке призначалось уже двічі сторони не прибули, а відповідач у справі двічі повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином усіма доступними засобами, зокрема на його поштову адресу, яка збігається із даними з ЄДДР та смс повідомленнями за вказаним його номером телефоном [NUMBER] , разом з тим, жодне із поштових повідомлень на адресу суду не повернулося, а щодо смс повідомлень, то на дату 16.07.2024 відповідачем відповідне смс отримано, однак справа у вказаний день не розглядалась через відсутність електропостачання, а на 25.09.2024 відповідачем до цього часу смс не отримано. Відповідач [PERSON] в судове засідання 11 листопада 2024 року також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця його проживання, однак направлене йому поштове відправлення повернуте до суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою" (арк. спр. 47-49). Відповідно до п. 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка. Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою Судова повістка, працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, чи будь-яких інших не подано. Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» у судове засідання 11.11.2024 не прибув, у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр». Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Оскільки в судове засідання учасники процесу не з`явились, а тому, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч.ч. 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11.12.2023 року підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) (арк. спр. 8-11). У розділі 3 цієї пропозиції "ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ" зазначено, що умови надання кредиту, а саме: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, тип кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом, а також графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (арк. спр. 9). Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11.12.2023 підписано заяву кредитного договору № 11.12.2023-100003037 (арк.спр. 12-13). Даний електронний кредитний договір, частиною якого є вказана заявка кредитного договору № 11.12.2023-100003037, укладено у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до пунктів 2, 3 та 4 Заявки кредитного договору позичальнику [PERSON] надано кредит у розмірі 11000 грн на строк 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 28 квітня 2024 року. Згідно із п. 8 Заявки до кредитного договору, комісія, яка пов`язана із наданням кредиту - 15 відсотків від суми кредиту та дорівнює 1650.00 грн. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11.12.2023 підписано паспорт споживчого кредиту (арк. спр. 14-16). Видача коштів за договором № 11.12.2023-100003037 відповідачеві підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.12.2023 на суму 11000 грн (арк. спр. 20). Пунктом 3.1.Договору передбачено, що Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2.Договору передбачено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника Пунктом 4.1.Договору передбачено, що Кредитор надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Пунктом 4.3.Договору передбачено, що днем надання Кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитора, а днем погашення Кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитора. У випадку перерахування коштів Позичальником на поточний рахунок Кредитора, Позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано Кредит. Пунктом 4.4. Договору визначено, що сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. У разі дострокового повного повернення Кредиту позичальник у день цього повернення сплачує Проценти за період фактичного користування Кредитом (включаючи безпосередньо день надання Кредиту). У разі дострокового часткового повернення Кредиту у день повернення позичальник сплачує Проценти за період фактичного користування всією сумою Кредиту, а на залишок суми Кредиту нараховуються Проценти у загальному порядку, передбаченому договором. Із п. 4 підтвердження укладення кредитного договору, підписаного сторонами, вбачається, що процентна ставка- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (арк. спр. 14). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Як встановлено з матеріалів справи між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 11 грудня 2023 року підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), яку відповідач підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, який було відправлено відповідачу на номер телефону. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подачі позовної заяви, у нього утворилась заборгованість у розмірі 27499.93 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Суд бере до уваги наведений представником позивача розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору від 11.12.2023 складає 11000.00 грн основного боргу, 1650.00 грн комісії, 15399,93 грн процентів, а разом 28049,93 грн (арк. спр. 19). Такий розрахунок відповідачем не спростований. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На час розгляду справи відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення вищевказаної заборгованості та про причини несвоєчасного погашення такої у добровільному порядку. За таких обставин, оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань за договором кредиту, належним чином не повертає отримані в кредит кошти, в судове засідання не з`явився та не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача щодо нарахованої суми заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Як встановлено з матеріалів позовної заяви, позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп., а тому, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved