Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що вона та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із нею та перебувають на її утриманні. В зареєстрованому шлюбі вона з відповідачем не перебувала. Вони припинили спільне проживання у 2019 році і з того часу коштів на утримання дітей відповідач не надає, та з дітьми не спілкується. 27.02.2024 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Протягом останніх шести років відповідач участі у вихованні та утриманні їх спільних дітей не бере, не дбає про фізичний розвиток дітей, не цікавиться станом їхнього здоров`я, навчанням, вихованням, хоча він не позбавлений інформації щодо місця перебування їхніх дітей, вона ніколи не чинила йому перешкод у спілкуванні з дітьми, також йому ніхто не перешкоджав брати участь у їх вихованні. Однак відповідач не проявляє батьківських почуттів до дітей вже досить тривалий час. Вона отримує дохід від випадкових заробітків, без оформлення трудових відносин, однак її заробітку не вистачає для забезпечення своєї життєдіяльності та життєдіяльності дітей. Їй відомо, що інших утриманців у відповідача немає, він працездатний, про те їй не відомо чи має він постійних заробіток, тому вважає, що він має сплачувати аліменти на утримання своїх дітей в частці від заробітку. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування Тиврівської селищної ради Олексюк О.В. підтримав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Відзив від відповідача до суду не надходив. Заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляду у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4,5). Відповідно до довідки, виданої Дзвониським старостинським округом Тиврівської селищної ради №30 від 14.03.2024 (а.с.7), діти: [PERSON] та [PERSON] проживають із матір`ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] ; стан проживання задовільний; матеріальної допомоги [PERSON] від батька дітей не отримує, [PERSON] ніякої участі у вихованні дітей не бере, місце його перебування невідоме; [PERSON] сама утримує своїх дітей, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 26 від 14.03.2024 (а.с.8). Згідно довідки-характеристики, виданої Дзвониським старостинським округом Тиврівської селищної ради №25 від 14.03.2024 (а.с.10), [PERSON] проживає зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , характеризується позитивно, відповідальна, дбайлива мати, шкідливих звичок не має. Згідно довідки, виданої Тиврівським ліцеєм Тиврівської селищної ради №07-11/15 від 13.03.2024 (а.с.9), батько [PERSON] не цікавиться навчанням дітей, не бере участі у їхньому вихованні. Жодного разу не був у навчальному закладі. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тиврівської селищної ради від 23.05.2024 №109 (а.с.26-27), орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , без поважних причин залишив їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з ними. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач [PERSON] працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В силу п.1 ч.1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності ст.141 ЦПК України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав; з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів. На підставі ст.ст.150, 157, 164, 166, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved