Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

02.11.2020 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції, яким просить визнати його батьком дитини [PERSON] , про народження якого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 24.06.2016 складено актовий запис №2186. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням суду по справі №646/2407/13-ц від 01.04.2013 розірвано шлюб між ним та відповідачем, укладений 06.09.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції за актовим записом №1829. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 10.09.2014, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, відповідач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В рішенні суду про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем зазначено, що від шлюбу з [PERSON] позивач має дитину [PERSON] , [INFO] . В подальшому прізвище сина « [PERSON] » було змінено матір`ю на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, стосунки між ними не припинилися, сторони продовжили проживати разом та вести спільний побут. [INFO] у позивача та відповідача народився син [PERSON] . Під час реєстрації народження дитини прізвище батька дитини було внесено за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові батька дитини записані за вказівкою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України. В свідоцтві про народження [PERSON] , батьком дитини зазначений [PERSON] . До червня 2020 року позивач та відповідач проживали разом, вели спільний побут. Малолітній [PERSON] знає позивача як батька, останній брав участь у вихованні дитини та виконував батьківські обов`язки. Після 19.06.2020 стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршилися та спілкування між ними припинилося. Позивач зазначає, що через дії відповідача він не може спілкуватися з дітьми, а також не може захистити батьківські права щодо сина [PERSON] . Через наявність цих перешкод, позивач декілька разів звертався до поліції. [PERSON] має намір в подальшому спілкуватися та брати участь у вихованні синів, проте, через відсутність запису про батьківство, існують перешкоди щодо здійснення юридичних дій відносно дитини. 02.11.2020, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, справу передано в провадження судді Садовського К.С. Ухвалою судді від 10.11.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 12.04.2024, у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя №325/0/15-23 від 11.04.2023 «Про звільняння [PERSON] з посади судді Київського районного суду м. Харкова у зв`язку з поданням зави про відставку», проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, за результатами якого справу передано для розгляду судді Бородіній Н.М. Ухвалою суду від 24.11.2023 в задоволенні клопотання позивача про виклик свідків відмовлено. Підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 11.09.2023, 13.09.2023 надав до суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Крім того, 30.09.2024 з тотожною заявою через систему «Електронний суд» звернувся представник позивача адвокат Семенов Є.С. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 28.06.2023 на адресу електронної пошти суду від останньої надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі її представника, за наявними матеріалами. 21.12.2020 представник відповідача - адвокат Каткова А.Г. надала до суду відзив на позовну заяву [PERSON] в якому зазначила, що проти позову та обставин, на які посилається позивач заперечує, вважає їх незаконними та необґрунтованими оскільки з 2012 року шлюбні відносини між колишнім подружжям [PERSON] припинені, спільне господарство не ведеться, тобто сім`я перестала існувати. Факт спільного проживання позивача та відповідача без реєстрації шлюбу, на який посилається позивач в період з 2012 року по червень 2020 року не доведений та не відповідає дійсності. Твердження [PERSON] щодо проживання однією сім`єю після розірвання шлюбу з 01 квітня 2013 року по червень 2020 року, ведення спільного господарства, не підтверджується жодними належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. З травня 2013 року і по теперішній час відповідач проживає та зареєстрована з двома дітьми в належній їй квартирі за адресою: [ADDRESS] . В 2016 році [PERSON] народила другу дитину [PERSON] , є матір`ю одиначкою. Особисті відносини між позивачем та відповідачем після розірвання шлюбу є складними та навпаки свідчать про відсутність дружніх стосунків між колишнім подружжям. Так [PERSON] вчиняє постійні сварки, застосовує відносно [PERSON] насильство. З 2016 року позивачу достовірно відомо про народження відповідачем [PERSON] , однак [PERSON] не звертався з вимогою про визнання батьківства, а тому, на думку відповідача, сплинув строк позовної давності відповідно до ст. 20, ч.1, ч.2 ст.129 СК України. Крім того, з заявою про застосування строків позовної давності представник позивача зверталася до суду також 22.02.2022. В судовому засіданні 29.11.2021 представник позивача адвокат Орел В.В. надав письмові заперечення про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, що порушення прав позивача відбулось після 19.06.2020 року, а саме після погіршення стосунків між позивачем та відповідачем, припинення їх спільного проживання, вчинення відповідачем перешкод у спілкування позивача з дітьми. Отже, оскільки позов подано до суду 02.11.2020 року, тобто в межах спеціального строку позовної давності, передбаченої ч.2 ст. 129 СК України, позивач вважає заяву про застосування строків позовної давності безпідставною та необґрунтовано. Крім того, у вказаній заяві представник позивача також зазначив, що той факт, що в свідоцтві про народження дитини батьком записано [PERSON] , а не [PERSON] , свідчить лише про технічну описку, внаслідок запису батька зі слів матері, на яку позивач при видачі свідоцтва про народження не звернув увагу. Факт перебування відповідача на обліку у соціальних службах, як матері одиначки, позивачу став відомим після ознайомлення з матеріалами справи та свідчить про намір відповідача отримувати державну соціальну допомогу. Крім того, представник відповідача зазначив про оскарження в апеляційному порядку рішення Київського районного суду м. Харкова по справі №953/10303/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності, яким [PERSON] у задоволенні позову відмовлено. 03.07.2023 від представника позивача адвоката Орла В.В. до суду надійшла заява, подана в системі «Електронний суд»,в якій останній, зокрема, зазначив, що постановою Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 по справі №953/10303/20 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період часу з 01.04.2013 по 30.06.2020 та визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] задоволено у повному обсязі. Постановою Верховного суду від 05.04.2023 постанову Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 в частини встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу змінено. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу з 12 квітня 2013 року по 30 червня 2020 року, в решті залишено без змін. Так під час розгляду справи №953/10303/20 судами встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Батька записано згідно ст.125 СК України, за заявою матері дитини. 23.07.2021 позивач змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] . Отже, на момент народження [PERSON] та його реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану відповідач визнавала походження дитини від позивача, про що самостійно вказала в заяві до закладу охорони здоров`я про народження дитини. Однак, в органі державної реєстрації допущено помилку в написанні прізвища дитини та замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] », у зв`язку з чим відповідач у подальшому змінила власне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В заяві від 05.09.2023, поданій до суду через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Орел В.В., зокрема, зазначив, що призначену у справі судову молекулярно-генетичну експертизу не вдалося провести через ігнорування відповідачем клопотання експерта від 15.02.2023 про надання біологічних зразків відповідачем та [PERSON] Представник третьої\~особи Першого\~відділу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у місті\~Харкові Східного\~міжрегіонального управління\~міністерства юстиції (попередня назва Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)) в судове засідання не з`явився. 06.06.2023, 13.07.2023, 15.09.2023, 26.09.2023, 25.10.2023, 06.11.2023, 27.11.2023, 18.01.2024, 21.02.2024, 10.04.2024, 17.06.24, 07.10.2024 до суду надійшли заяви за підписом начальника відділу, в яких зазначено, що проведеною перевіркою по архівним даним відділу виявлено актовий запис про народження №2186, складений 24.06.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відносно [PERSON] , [INFO] , відомості про батька в якому зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Виходячи з вимог п.2.13.1 р. ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (зі змінами), відділ державної реєстрації актів цивільного стану в місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо встановлення факту батьківства заперечень не має, просить розглянути справу на розсуд суду, з урахуванням письмових пояснень відділу та за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06.09.2008 [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.04.2013 по справі №646/2407/13-ц, яке набрало законної сили (а.с.4-5). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.7). 10.09.2014 [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] , видане 10.09.2014 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції) (а.с.6). [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження останнього серії [NUMBER] , виданому 24.06.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). В листах начальника Першого відділу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Харкові\~Східного міжрегіонального\~управління міністерства\~юстиції (попередня назва Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків)) від 06.06.2023, 13.07.2023, 15.09.2023, 26.09.2023, 25.10.2023, 06.11.2023, 27.11.2023, 18.01.2024, 21.02.2024, 10.04.2024, 17.06.24, 07.10.2024, зазначено, що проведеною перевіркою по архівним даним відділу виявлено актовий запис про народження №2186, складений 24.06.2016 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області відносно [PERSON] , [INFO] , відомості про батька в якому зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Згідно відомостей з листа першого заступника директора Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації Пазиніної О. за вих.№19956/06 від 11.11.2020, станом на 11.11.2020 згідно даних в базі АСОПД [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в Київському районі м. Харкова як отримувач наступних державних допомог : при народженні дитини на [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2016 по 30.06.2019; на дітей одиноким матерям на [PERSON] , [INFO] , з 01.06.2017 по 30.11.2010; державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям з 01.06.2017 по 30.11.2019 (до складу сім`ї входив [PERSON] , [INFO] ) (а.с.40). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 по справі №953/3922/20, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави. Відповідно до змісту вказаної постанови судом встановлено, що 18.02.2020 о 14 год. за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: принижував, штовхав, хапав за руки, погрожував фізичною розправою,виганяв з квартири, на зауваження не реагував, тим самим вчинив насильство в сім`ї, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП. (а.с.44). Судовим наказом Київського районного суду м.Харкова від 17.08.2020 по справі 953/13058/20, який набрав законної сили 17.08.2020, зокрема, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів доходів (заробітку) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, а саме з 13.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.46). Постановою Головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09.11.2020 відкрито виконавче провадження №63519533, з виконання вищевказаного судового наказу Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2020 по справі 953/13058/20 (а.с.47). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2020 по справі №953/19771/20, видано обмежувальний припис строком на 3 місяці стосовно [PERSON] , [INFO] . Заборонено [PERSON] , [INFO] знаходитись в місцях спільного перебування з [PERSON] , [INFO] , наближатись на відстань більше, ніж 500 метрів до останньої, а також до місця її проживання за адресою: [ADDRESS] ; особисто і через третіх осіб переслідувати [PERSON] , [INFO] , та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. (а.с.45). 23.07.2021 [PERSON] , [INFO] змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , вижатим 23.07.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.102). Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 по справі №953/10303/20 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності відмовлено у повному обсязі (с.с.83-91). Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON] задоволено. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу з 01.04.2013 по 30.06.2022. Визнано квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] . Постановою Верховного суду від 05.04.2023 по справі №953/10303/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності постанову Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 в частині встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу змінено. Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] у період часу з 12.04.2013 по 30.06.2020. В решті постанову Полтавського апеляційного суду від 20.10.2022 залишено без змін. На підтвердження відносин, притаманних родині, позивач надав особисту переписку з відповідачем за 2018-2020роки (а.с.107-130). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.01.2023 клопотання позивача про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено у повному обсязі. Призначено у цивільній справі молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 17.04.2023 на адресу суду надійшло повідомлення судового експерта ХНДЕКЦ про неможливість проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, у зв`язку з тим, що 16.03.2023, 30.03.2023 до відділу біологічних досліджень та обліку Харківського НДЕКЦ МВС для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи [PERSON] , [PERSON] , малолітній [PERSON] не з`явилися. 21.03.2023 до відділу біологічних досліджень та обліку Харківського НДЕКЦ МВС для відбору зразків для проведення молекулярно-генетичної експертизи з`явився [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] не з`явилися. Станом на 03.04.2023 зразки біологічного матеріалу вказаних осіб до ХНДЕКЦ МВС України не надходили (а.с.188). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до\~статті 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини другої\~статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою\~статті 126 СК України\~передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою\~статті 135 СК України\~визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою\~статті 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень\~ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved