Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] .. Посилається в позові на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі починаючи з 18.07.2008 року, який заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2019 року було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилися діти: син - [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] .. Відповідач [PERSON] , ухиляється від утримання дітей, матеріальні витрати повністю несе позивач по справі, з огляду на що позивач була змушена звернутися до суду із позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей, який судом було задоволено, а саме заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області із відповідача стягнути на утримання дітей на користь позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 07.03.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Разом із тим, навіть після прийняття судом відповідного рішення щодо сплати аліментів відповідач жодним чином його не виконує. Після розірвання шлюбу діти постійно проживають із позивачкою, навчаються. Починаючи з 2019 року у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 231 225,80 грн.. Відповідач ніяким чином не бере участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не цікавиться їхнім життям, інтересами дітей, їх розвитком, не вітає дітей із днем народження та з іншими святами, хоча позивачка неодноразово намагалася його залучити до процесу виховання дітей. Відповідач фактично самоусунувся від процесу виховання дітей, не надає матеріальної підтримки, тягар утримання дітей несе лише позивачка по справі. З огляду на викладене, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою від 22.01.2024 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 16.04.2024 року вирішено замінити вказану у позовній заяві третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей Херсонської обласної державної адміністрації на належну - Службу у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради, залучивши її до участі у справі за позовом адвоката Ковальчук Надії Олександрівни, яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Херсонської обласної державної адміністрації, Служба у справах дітей виконавчого комітету Вороньківської сільської ради про позбавлення батьківських прав, залучивши вказану третю особу в якості належної замість Служби у справах дітей Херсонської обласної державної адміністрації. Ухвалою суду від 20.08.2024 року підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою адвоката Ковальчук Надії Олександрівни, яка діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Херсонської обласної державної адміністрації ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Вороньківської сільської ради про позбавлення батьківських прав закрито. Клопотання сторони позивача про допит в якості свідків по справі [PERSON] , [PERSON] задоволено. Вирішено допитати по справі в якості свідків [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні під час розгляду справи по суті, роз`яснивши стороні позивачів про необхідність забезпечення участі свідка по справі з метою його допиту. Призначено справу до судового розгляду по суті на 16.10.2024 року. Відповідач до суду на неодноразові повідомлення за місцем його реєстрації у м. Херсоні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, поштові направлення поверталися суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього та враховуючи думку позивачки та її представника, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Воронківської сільської ради у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, також направили на адресу суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських справ стосовно його дітей. Представник третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Херсоні ради у судове засідання не з`явились, надали суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, вказали про неможливість надання суду висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав з огляду на непроживання останнього за місцем реєстрації. При цьому зазначили про підтримку висновку Служба у справах дітей виконавчого комітету Воронківської сільської ради . Заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами 7, 8 та 9 статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Судом встановлено, що, під час перебування сторін у шлюбі у них народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] . Даний факт підтверджується копією заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2019 року яке набуло чинності 20.08.2019 року, про розірвання шлюбу між сторонами, свідоцтвами про народження дітей Серії [NUMBER] від 08.01.2009 року та серії [NUMBER] від 09.03.2011 року, виданих виконавчим комітетом Сошниківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Як вбачається зі свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 23.11.2019 року , виданого Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області позивач23.11.2019 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно дослідженої судом довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Сошниківською сільською радою Бориспільського району Київської області за вих. № 8 від 12.02.2000 року, позивач по справі починаючи з 03.12.2008 року та по час видачі довідки зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно досліджених судом витягів з реєстру територіальної громади від 15.02.2023 року та 07.12.2023 року діти [PERSON] 25.12.2008 року та [PERSON] [INFO] також зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно досліджених судом паспортних даних відповідача, останній зареєстрований в [ADDRESS] , що також вбачається із отриманих судом відомостей УДМС у Херсонській області станом на 01.01.2024 року. Заочним рішенням Бриспільського міськрайонного суду Київської області від 09.07.2019 року за позовом [PERSON] із [PERSON] вирішено стягнути останнього , зареєстрованим місцем проживання якого вказано [ADDRESS] на користь позивачки [INFO] аліменти на утримання дітей : [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.03.2019 року та до досягнення дітьми повноліття. 09.07.2019 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист. Згідно довідки Дніпровського ВДВС у м. Херсоні ПМУЮ ( м. Одеса) від 09.11.2023 року за вих. № 50913 станом на 08.10.2013 року за виконавчим документом про стягнення з відповідача аліментів наявна заборгованість в розмірі 231 225, 80 грн.. Згідно показів допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , та самої позивачки [PERSON] , встановлено що відповідач тривалий час, а саме починаючи з 2019р року не виконує свої батьківських обов`язків, не цікавиться дітьми, не забезпечує матеріально, не вітає зі святами та днями народження. При цьому згідно досліджених судом харктеристик на дітей [PERSON] , та [PERSON] останні навчаються у Сошниківському ліцеї Воронківської ОТГ, вихованням дітей займається лише мати, батько взагалі у навчанні та вихованні дітей участі не приймає. Обставини проживання дітей разом із матір`ю та перебування їх на повному утриманні позивачки також підтверджуються дослідженими судом актами обстеження матеріально-побутових умов від 23.06.2022 року та 04.05.2023 року діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її повному утриманні, батько не приймає участі у вихованні дітей. Відповідно довідки сімейного лікаря від 07.12.2023 року питання лікування дітей займається виключно мати, батько жодного разу не приводив дітей до лікаря. Згідно наданого за ухвалою суду висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Воронківської сільської ради від 07.03.2024 року за № 50, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Воронківської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] відносно його дітей: неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] [INFO] .. Відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За змістом даної норми закону ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно зі статтею 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.ч.1, 2,4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року та «Савіни проти України» зазначає, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. При цьому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і саме інтереси дитини повинні мати переважний характер над інтересами батьків. Між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. На думку Суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються переліком, зазначеним у вище приведеній постанові Пленуму, і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Ухилення одного з батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є правовою підставою для позбавлення батьківських прав. Однак, дане поняття, тобто ухилення від виконання батьківських обов`язків, є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. В пункті 52 рішення «Савіни проти України» зазначено, що Судом враховується, що держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер. Але реалізація таких обов`язків держави також вимагає від відповідачів активних дій, які б свідчили про їх бажання скористатись такою допомогою держави. Судом дослідженими доказами встановлено, що відповідач з дітьми взагалі не спілкується починаючи з 2019 року, не цікавиться фізичним та духовним розвитком дітей, не приймає участі в їх матеріальному забезпеченні та вихованні. Вказані обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи щодо заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання дітей, яка виникла починаючи з часу пред`явлення виконавчого документа до виконання. На підставі статей 19, 164, 171 Сімейного кодексу України, виходячи з наявних матеріалів справи, враховуючи думку Орган опіки та піклування, від яких не надійшло заперечень щодо позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] [INFO] відносно його дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому суд також бере ж уваги те, що не подавши відзиву та не з`явившись до суду, відповідач даних обставин не спростовував, підтвердження інтересу до дитини не довів. Виходячи з цього, суд вважає, що зазначені вище факти у своїй сукупності свідчать про ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками і небажанням виконувати їх, що дає суду підстави для висновку про позбавлення його батьківських прав. Суд враховує, що з точки зору закону позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В той же час відповідач, не з`явившись до суду та не подавши відзив, не намагався довести своє бажання виховувати дитину, обставини, приведені в позові, не спростував. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Суд вважає, що такі фактори, як несприйняття дітьми відповідача, як свого батька, про що йдеться у висновках органу опіки та піклування, відсутність відповідача протягом тривалого часу в житті дітей можливе лише внаслідок свідомої поведінки відповідача, як батька, та нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Про свідомість такої поведінки свідчить і та обставина, що відповідач втратив інтерес до дітей, з початку 2019 року жодного разу не відвідав дітей і будь-яким іншим чином приймати участь у житті не намагався, із заявами в компетентні органи про перешкоджання в спілкуванні з дитиною не звертався. Суд при цьому також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові в справі № 459/3411/17 від 29 вересня 2021 року щодо того, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим позивач не просила стягнути судові витрати із відповідача, що підтвердила у суді її представник.

Outcome: approved