Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У січні 2024 року до Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява від [PERSON] , подана в особі його представника - адвоката Ковбаси О.С., до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Тетяна Вікторівна про визнання правочинів недійсними, у зв`язку з вчиненням їх під впливом тяжкої обставини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07 червня 2019 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Тетяною Вікторівною та зареєстрований у реєстрі за № 182. Відповідно до умов цього договору позивач отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 265 271 грн 43 коп., яка за взаємною згодою сторін, згідно з ч. 2 ст. 524 та ч. 2 ст. 533 ЦК України, була прирівняна до 9900,00 доларів США. Згідно з пунктом 4.1 цього договору, строк повернення позики встановлено до 07 серпня 2019 року. Водночас, у пункті 6.3 договору передбачено, що для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики в іпотеку передається квартира, яка належить позивачу [PERSON] і розташована за адресою: [ADDRESS] . Додатково, 07 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено іпотечний договір для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від тієї ж дати. Цей іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Тетяною Вікторівною та зареєстрований у реєстрі за № 184/1. Згідно з умовами іпотечного договору, предметом іпотеки є трикімнатна квартира загальною площею 62,00 кв.м., з яких житлова площа становить 42,30 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить [PERSON] на праві приватної власності. При цьому, позивач звертає увагу на важкі життєві обставини, що виникли у його родині у період з 2016 по 2019 роки. Зокрема, матір позивача, [PERSON] , страждала на цереброваскулярну хворобу, яка потребувала значного фінансування для лікування та підтримання здоров`я. Унаслідок прогресування хвороби стан матері різко погіршився і вона 05 лютого 2018 року померла від інсульту. У цей самий період тяжко хворів брат позивача - [PERSON] , у якого діагностували туберкульоз та інші серйозні супутні захворювання. Перебіг його хвороби був складним і супроводжувався численними рецидивами, що знову ж таки вимагало значних фінансових витрат. 07 листопада 2020 року брат помер через прогресування хвороби. У світлі цих обставин та з огляду на скрутне матеріальне становище, позивач, аби врятувати життя брата і не залишитися після втрати матері без рідної людини, змушений був звернутися за фінансовою допомогою до сторонніх осіб. На той момент єдиною можливістю отримати необхідні кошти для підтримки здоров`я брата стало укладення договорів позики і іпотеки на вкрай невигідних умовах, що передбачали передачу в іпотеку належної йому квартири. Позивач стверджує, що укладання цього договору було вимушеним кроком, продиктованим крайньою нужденністю. Він підкреслює, що зазначені обставини спонукали його прийняти ці умови, не узгоджуючи їх з батьком та тіткою, які також проживають у зазначеній квартирі і не мають іншого житла у власності. За словами позивача, ця квартира є єдиним житлом для нього та його родини. Позивач визнає, що договір був укладений добровільно, однак підкреслює, що правочини були вчинені під впливом тяжких обставин, зокрема, після смерті матері, яка тривалий час лікувалась, але померла, та внаслідок серйозної хвороби брата і відсутності коштів на підтримку його здоров`я для досягнення стадії ремісії. Не маючи грошових коштів та будь-якої фінансової підтримки, він був змушений укласти договір на умовах, за яких фактична вартість трикімнатної квартири в місті Києві була оцінена лише в еквіваленті 9 900 доларів США. На підставі викладених обставин позивач просить суд визнати укладені правочини недійсними відповідно до ст. ст. 3, 203, 233 ЦПК України, у зв`язку з тим, що вони були вчинені під впливом тяжких життєвих обставин і на вкрай невигідних умовах. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Тетяна Вікторівна про визнання правочинів недійсними, у зв`язку з вчиненням їх під впливом тяжкої обставини, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження. До суду від представника відповідача - адвоката Білецького Є.В., надійшов відзив, згідно з яким відповідач проти позову заперечує, посилаючись на відсутність доказів укладення [PERSON] вказаних договорів під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах. Крім того, просить суд застосувати строки позовної давності. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Тетяна Вікторівна в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, свого представника до суду не направила, причини неявки суду не відомі. Згідно з ч. 1 ст. 233 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України). За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу на підставі доказів, наявних у матеріалах справі, та за погодженням сторін, третіх осіб й згідно з поданими ними документів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved