Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

19.09.2024 згідно вхідної реєстрації кореспонденції позивач звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 22.10.2014 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Останнім часом відносини між сторонами погіршилися, у них змінилися погляди на життя, що призводить до частих непорозумінь та конфліктів та негативно впливає на психологічний та фізичний стан здоров`я. Вважає, що примирення не можливе. Між ними втрачено почуття любові, разом не проживають, відповідач залишився проживати на тимчасово окупованій території. Вважає, що примирення не можливе. Перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, просила шлюб розірвати (а.с.1-2). Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ, 19.09.2024 таку передано головуючій Кіндратишин Л.Р. 24.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами\~спрощеного позовного\~провадження з\~викликом сторін. Витребувано з Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відомості щодо зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , є адреса: [ADDRESS] (а.с.16-18). Відповідно до інформації з Міністерства соціальної політики України, наданої на виконання ухвали суду від 24.09.2024, станом на 27.09.2024 в ЄІБД ВПО інформація про запитувану особу відсутня (а.с.26). Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 04.11.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 22.10.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новотроїцького районного управління юстиції у Херсонській області, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 жовтня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новотроїцького районного управління юстиції у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис №94. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка Водницький, дружини [PERSON] (а.с.8). У шлюбі у сторін народилась дитина : [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено, кожен із сторін живе своїми інтересами. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, на переконання суду, знайшли своє місце обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, то шлюб між сторонами, слід розірвати. Таким чином позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved