Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за договором №4839544 від 26.06.2021 у розмірі 31700,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4839544, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн., строком на 60 днів, зі сплатою відсотків за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У визначений строк, відповідачка кредит не сплатила, внаслідок чого сформувалася заборгованість. 16 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в томі числі за договором №4839544. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в томі числі за договором №4839544. Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №4839544 від 26 червня 2021 року, що підлягає стягненню станом на 08.04.2024 року становить 31700,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26900,00 грн.; - заборгованість за комісіями 800,00 грн. Враховуючи, що станом на теперішній час борг відповідачкою не погашений, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за зазначеним вище кредитним договором. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2024 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. При цьому у позові представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Відповідачці [PERSON] , відповідно до вимог ЦПК України, за місцем її реєстрації направлялась копія позовної заяви з доданими до неї документи та копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. При цьому відповідачка не скористалася своїм правом подати письмові заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та/або відзиву на позовну заяву. Приймаючи до уваги те, що відповідачка не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а повноважний представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~\~Кодексу\~\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до наступного висновку. Відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26 червня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4839544, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн., строком на 60 днів, зі сплатою відсотків за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У визначений строк, відповідачка кредит не сплатила, внаслідок чого сформувалася заборгованість. 16 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №16/12-2021-43, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в томі числі за договором №4839544. 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в томі числі за договором №4839544. Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором №4839544 від 26 червня 2021 року, що підлягає стягненню станом на 08.04.2024 року становить 31700,00 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4000,00 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 26900,00 грн.; - заборгованість за комісіями 800,00 грн. Відповідно до ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.\~549,\~611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №4839544. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., суд зазначає наступне. За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору №07-06/2024 про надання правової допомоги від 07.06.2024 року; прас-лист АО «Лігал Ассістанс»; копію платіжної інструкції №0446750000 від 12.07.2024 року на суму 200000 грн.; заявку на надання юридичної допомоги №244 від 01.07.2024 року; витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 року. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved