Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача - ПрАТ СК «Євроінс Україна» 15 039, 98 грн. страхового відшкодування. Крім того, просить стягнути з відповідча [PERSON] 3 200, 00 грн. франшизи та 30 000, 00 грн. в відшкодування моральної шкоди. Посилається в позові на те, що 14 грудня 2023 року на Повітрофлотському проспекті в м.Києві з вини відповідача [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: Toyta Sonata, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Hyundai Sonata, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний їй на праві власності транспортний засіб Toyta Sonata, д.н. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ СК «Євроінс Україна». Після її звернення ПрАТ СК «Євроінс Україна» була проведена оцінка транспортного засобу та складено страховий акт, на підстав якого 12 січня 2023 року їй було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 215, 12 грн. В грудні 2023 року на її змовлення ФОП « [PERSON] » був розпочатий відновлювальний ремонт автомобіля, який був закінчений 12 січня 2023 року. Відповідно до Актів виконаних робіт №108 та № 538 від 16 грудня 2023 року вартість ремонту склала 34 455, 00 грн., які нею були сплачені 26 грудня 2023 року та 16 січня 2024 року. 10 січня 2024 року вона надала відповідачу копії квитанцій про оплату ремонту для здійснення доплати страхового відшкодування, однак їй у цьому було відмовлено. З урахуванням цього, просить стягнути з ПрАТ СК «Євроінс Україна» різницю в сумі виплаченого страхового відшкодоування та належного до випати за вирахуванням франшизи 15 039, 88 грн. з розрахунку: 34 455,00 -16 215,12 - 3 200,00 гр.фрашизи = 15 039, 88 грн. Крім того, внаслідок протиправної поведінки відповідача [PERSON] та пошкодження транспортного засобу їй завдана моральна шкода, вона тривалий час була позбавлена можливості користуватися автомобілем за його призначенням, вона вимушена була тривалий час проводити на СТО. Крім того, автомобіль був єдиним транспортним засобом у сім`ї, яким користувався чоловік та використовував як у робочих цілях, так і в інтересах сім`ї. З огляду на це, розмір моральної шкоди оцінила в 30 000, 00 грн., які просить стягнути з відповідача разом із 3 200, 00 грн. франшизи. Позовна заява була зареєстрована судом 17 травня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачам копію позовної заяви з додатками. Відповідачам був наданий строк для подання відзиву. 05 липня 2024 року відповідач - ПрАТ «СК «Євроінс Україна» подав відзив, яким проти позову заперечує. Посилається на те, що після дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу був замовлений Звіт про оцінку вартості збитків, відповідно до якого сума збитку склала 19 415, 12 гр. без ПДВ. Позивачці бла виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 215, 12 гр. за вирахуванням 3 200, 00 грн. франшизи. Звіт був складений оцінювачем [PERSON] , який має відповідну освіту та кваліфікацію оцінювача, тобто складений ним Звіт відповідає приписам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Розмір страхового відшкодуваня, що підлягає стягненню із страховика, виплачується виходячи з витрат, по`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу. Фізичний знос пошкодженого транспортного засобу складає 0. 70. Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить вартість матеріального збитку, заданого власнику транспортного засобу. Зазначає, що відповідно до положень закону страховик відшкодовує саме матеріальний збиток, а не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу. Звернув увагу на те, що позивачка просить стягнути саме вартість відновлювального ремонту танпсортного засобу, а не оцінену шкоду. Крім того, при зверненні до суду позивачка не надала Звіту чи Висновку про визначення розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, тобто не довела завдання їй шкоди на вказану суму, а тому просить у позові відмовити. Ззаначив також, що відповідно до ст. 36 Закону України «Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму ПДВ, яка сплачується страховою компанією. В доданих позивачкою документах відсутні інформація, що особа, яка здійснювала ремонт транспортного засобу, є платником ПДВ. Звернув також увагу на те, що СК виплатила позивачці страхове відшкодування, а тому у неї відсутні будь-які зобов`язання перед нею. З урахуванням цього вважає, що в порядку ст.599 ЦК України зобов`язання страховика перед позивачкою припиненні виконанням. З урахуванням цього, просить у позові відмовити. Відповідач [PERSON] своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Частиною 1 ст. 990 ЦК України,визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Судом встановлено, що 14 грудня 2023 року на Повітрофлотському проспекті в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: Toyоta Sonata, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Hyundai Sonata, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Влсником транспортного засоу Toyta Sonata, д.н. [NUMBER] , є позивачка. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний їй на праві власності транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Постановою Солом`янского районного суду м.Києва від 29 лютого 2024 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач [PERSON] ( а.с. 24 ) Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом. Такими чином, вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ПрАТ СК`Євроінс Україна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216806857 від 13 вересня 2023 року із страховою сумою за шкоду майну 160 000, 00 грн. та франшизою 3 200, 00 грн. ( а.с. 23 ) Позивачка, як потерпіла особа в ДТП, звернулася до ПрАТ`СК`Євроінс Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту №31662 від 07 січня 2024 року оцінювача [PERSON] , розмір матеріального збитку, заподіяного пошкодженням належного позивачці транспортного засобу Toyta Auris, д.н. [NUMBER] , на дату оцінки становить 19 415, 12 гр. без ПДВ на запасні частини, матеріали, фарбування. При цьому вартість відновлювального ремонту урахуванням ПДВ визначена в розмірі 50 777, 47 грн. Позивачка підтвердила, що 12 січня 2023 року їй було виплачено страхове відшкодування в розмірі 16 215, 12 грн. В грудні 2023 року на її змовлення ФОП « [PERSON] » був розпочатий відновлювальний ремонт автомобіля. З Актів виконаних робіт №108 від 12 січня 2024 року та № 538 від 16 грудня 2023 року вбачається, що транспортний засіб був відновлений виконавцем: ФОП « [PERSON] ». Вартість ремонту склала 34 455, 00 грн., які позивачкою були сплачені 26 грудня 2023 року та 16 січня 2024 року. ( а.с. 27 - 30 ) Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Згідно зі ст.6 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 9.1 ст.9 Закону визначено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. В ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З матеріалів справи вбачається і не спростовується позивачкою, дані вимоги закону відповідачем - ПрАТ «СК «Євроінс Україна» виконані. Звертаючись до суду, позивачкою до позову додано два Акти виконаних робіт №108 від 12 січня 2024 року та № 538 від 16 грудня 2023 року на 34 455, 00 грн. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах від 30 жовтня 2019 року в справі №753/19288/14-ц, від 25 березня 2019 року в справі №591/3152/16-ц факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення оплати за його проведення підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів. В разі відсутності таких доказів,підстави для стягнення відшкодування відсутні. Верховний Суд зазначає, що у такому разі звіт автотоварознавчого дослідження не є визначальним доказом розміру завданих збитків, оскільки у ньому зазначені лише можливі витрати, які можуть бути понесені позивачем. Це також підкреслено і в п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: якщо особа після ДТП виконала роботи по ремонту, то відшкодування збитків відбувається на підставі тих документів, що підтверджують перелік, обсяг і вартість робіт та витрачених матеріалів і саме ці витрати мають бути їй відшкодовані. Докази проведеного ремонту транспортного засобу та його оплату позивачкою при зверненні до суду надані. З наданих нею документів вбачається, що ФОП « [PERSON] » не є платником ПДВ. Відповідно до п. 196.1.3 статті 196 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із \-страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов`язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість пос\-луг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. Водночас у разі, якщо придбання послуг з ремонту, заміщення, відтворення застрахованого об`єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати страхового відшкодування повинен здійснюватися без урахування сум податку на додану вартість. Відтак, страховик не може бути примушений до виплати податку на додану вартість у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума податку нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), у свою чергу, має бути платником податку на додану вартість. Це відповідає позиції Верховного Суду у постанові № 808/1120/17 від 19 листопада 2020 року. З урахуванням приведеного вище, суд вважає обгрунтовними вимоги позивачки в частині стягнення понесних нею витрат на відновлення транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В п.п.3,5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 січня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Ообов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що діями відповідача [PERSON] позивачці були завдані моральні страждання пошкодженням належного їй майна внаслідок порушення правил безпеки руху з боку відповідача. З урахуванням цього суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки в цій частині в розмірі 5 000, 00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача ПАТ Страхова копанія`Євроінс Україна» на корист позивачки підлягає стягненню 377, 61 грн. судового збору, а з відповідача [PERSON] - 205, 88 грн.

Outcome: partial