Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Рішенням Франківського районного суду м.\~Львова від 28.10.2024 у справі 465/5926/24(провадження 2/465/2890/24)\~визнано таким,\~що не\~підлягає виконанню\~виконавчий напис\~№\~ 22963\~від 03.02.2021,\~що вчинений\~приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олегом\~Станіславовичем,\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Кредит-Капітал»\~заборгованості у\~загальному розмірі\~15675,23\~грн.Вирішено питання про розподіл судових витрат в частині судового збору. Наступного дня,\~тобто 29.10.2024,\~на адресу\~суду надійшла\~заява представника\~позивача,\~про ухвалення\~додаткового рішення\~в частині\~стягнення витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~у справі. У заяві зазначено про те, що під час ухвалення судового рішення, суд не вирішив питання про судові витрати, понесені на правничу правову допомогу. Зо заяви додано: копію ордера на надання правової допомоги №1142518 від 28.07.2024; копію договору про надання правничої допомоги від 25.07.2024; копію додатка протоколу погодження гонорару від 25.07.2024; копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 25.07.2024 на суму 10000,00 грн. 31 жовтня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення судових витрат. Згідно з ч. 3 ст.\~270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Відповідно до ч.4 ст.\~270 ЦПК України суд здійснив виклик учасників справи в судове засідання, яке призначено на 05.11.2024, сприяючи тим самим їм у реалізації їхніх процесуальних прав. Учасники справи в судове засідання не з`явились, просили проводити розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов таких висновків. Пункт 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України визначає однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення стороною суми судових витрат на професійну правничу допомогу разом із першою заявою по суті спору, шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ст.\~134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.\~137 ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.\~141 ЦПК України). У змісті позовної заяви представником позивача, на виконання п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зазначено, що на час пред`явлення позову судові витрати складають 968,96 грн. судового збору та 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу (а.с. 21-22). До позовної заяви представником позивача додано: копію ордера на надання правової допомоги №1142518 від 28.07.2024 (а.с. 24); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 25); копію кредитного договору №1580548 із додатком до нього (а.с. 26-32); копію виконавчого напису (а.с. 33); копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №66348340 (а.с. 34-36); докази направлення позовної заяви з додатками іншим учасникам. Згідно з частинами 1, 2 ст.\~137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, унормовано положення про те, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесення заявлених до відшкодування витрат представником позивача 29.10.2024 до суду подано: - копію Договору про надання правничої допомоги від 25.07.2024 (надалі Договір). Предметом Договору є забезпечення адвокатом захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №22963 виданого 03.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем (п.1.1.). Відповідно до п.4.1. Договору, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються і здійснюються відповідно до додаткових угод, додатків до цього договору. Відповідно до п. 4.2. Договору, розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт; - копію додатка протоколу погодження гонорару від 25.07.2024, яким встановлено розмір фіксованого гонорару за виконання адвокатом п.1.1. договору у сумі 10000,00 грн. Узгоджено, що правнича допомога надається адвокатом у розмірі, який не повинен перевищувати розмір фіксованого гонорару. Розмір гонорару за годину правничої допомоги адвоката у цивільних справах складає: на стадії судового розгляду у суді першої інстанції 100 відсотків розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого на день оплати; - копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 25.07.2024, відповідно до якої адвокат Індутний-Шматько С.М. прийняв від [PERSON] 10000,00 грн. на підставі Договору б/н від 25.07.2024. У справі, що розглядається, відсутній детальний опис робіт та зазначення часу, витраченого на правничу допомогу. У зв`язку із чим суд звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22), де указано, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. У даному випадку предметом позову було визнання виконавчого напису, яким з позивача за користь відповідача стягнуто заборгованість у загальному розмірі 15675,23\~грн., таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, судові засідання проводились без участі сторін. Обсяг матеріалів є незначним. Суд констатує, що справи за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є складними, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження, чинне законодавство України та судова практика з такого предмету спору тривалий час є незмінною та стабільною, позовна заява містить фактичний виклад обставин справи у чотирьох абзацах на пів сторінки (а.с. 2), інша частина змісту позовної заяви містить виклад законодавства та судової практики, який є загальним для будь-якого позову із таким предметом. У справі, яка розглядається, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу позивача є неспівмірним, не відповідає принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Здійснивши аналіз та оцінку наданих представником позивача доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у справі, ураховуючи висновки вищеуказаної постанови Великої Палати Верховного Суду, суд вважає доцільним зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 10000,00 грн. 3000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат позивачу. На підставі наведеного,

Outcome: approved