Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

17.09.2024 позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 24.01.2023 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, актовий запис №24. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 24.01.2023 між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №24. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейні стосунки з відповідачкою припинені, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, спільний бюджет відсутній. Між ними існують кардинально різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутні взаєморозуміння та злагода. Через часті суперечки з різних питань, втратили любов та повагу один до одного. Вважає, що на теперішній час їхня сім`я розпалася остаточно, шлюб носить суто формальний характер, а отже, його збереження суперечитиме їхнім інтересам. Примирення не бажає. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 23.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 21.10.2024. 21.10.2024 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено на 04.11.2024 о 12:30 год. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином відповідно до закону. 09.10.2024 поштовим зв`язком на адресу суду подав клопотання про розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] 04.11.2024 повторно не з`явилася. Причин неявки не повідомила, відзиву не подала. Ухвалою суду від 04.11.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що шлюб між позивачем [PERSON] , громадянином Грузії, та відповідачем [PERSON] , громадянкою України, зареєстрований 24.01.2023 Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя між сторонами не склалося. Сімейні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, спільний бюджет відсутній. Між ними існують кардинально різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутні взаєморозуміння та злагода. Через часті суперечки з різних питань, втратили любов та повагу один до одного. Позивач вважає, що на теперішній час їхня сім`я розпалася остаточно, шлюб носить суто формальний характер, а отже, його збереження суперечитиме їхнім інтересам. Позивач примирення не бажає, просить про розірвання шлюбу. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростувала, відзиву на позовну заяву не подала. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із\~Законом України «Про міжнароджене приватне право». Відповідно до\~ ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.1 Договору між Україною та Республікою Грузія про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого\~Законом N 451/95-ВР від 22.11.1995, громадяни однієї Договірної Сторони користуються на території другої Договірної Сторони стосовно своїх особистих та майнових прав таким самим правовим захистом, як і громадяни цієї Договірної Сторони. Відповідно до ст.27 цього Договору у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство та компетентні установи Договірної Сторони, громадянами якої подружжя було на момент подання заяви. Якщо подружжя має місце проживання на території другої Договірної Сторони, компетентні також установи цієї Договірної Сторони. Якщо на момент подання заяви про розірвання шлюбу один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - другої Договірної Сторони, і один з них проживає на території однієї, а другий - на території другої Договірної Сторони, тоді компетентні установи обох Договірних Сторін. При цьому вони застосовують законодавство своєї держави. Подружжя є громадянами різних держав, на час розірвання шлюбу сторони продовжують проживати на території України, а тому враховуючи вище вказані положення розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України та справа підсудна суду України. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а й під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, а також те, що подружжя не ведуть спільного побуту, відсутність у сторін дітей, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. З огляду на наведене, наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов є обґрунтованим. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати в цій справі складаються зі судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесенні позивачем судові витрати підтверджується квитанцією № BRQ1-52D8-DRTE від 11.09.2024 про сплату судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Outcome: approved