Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області представника позивача АТ «СК «АРКС» Хаєцької О.С. надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] про відшкодування збитків.Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 23.03.2021 року між ПАТ «Страхова компанія«АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 32024а1к3. Предметом даного Договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Honda Accord», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 15.02.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Honda Accord», державний номерний знак « [NUMBER] », та транспортного засобу « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.05.2022 року по справі № 759/3852/22 Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП до АТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. АТ «СК «АРКС» на підставі страхового акту № АЮС3242174 здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 11 247,79 грн. Також, АТ «СК «АРКС» здійснило доплату страхового відшкодування згідно страхового акту № АЯХ3324810 у розмірі 4 124,24 грн. Отже, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача не відшкодованої суми збитків в розмірі 15 372,03 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської областівід 30.09.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що 23.03.2021 року між АТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 32024а1к3, предметом якого є страхування транспортного засобу «Honda Accord», державний номерний знак [NUMBER] . Як убачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу «Honda Accord» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 15.02.2022 року о 16 годині 00 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», д.н.з. [NUMBER] в м. Києві по вул. Перемоги, 1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Honda Accord» д.н.з. [NUMBER] . При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 13.05.2022 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власниця пошкодженого транспортного засобу «Honda Accord», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , своєчасно звернулася до АТ «СК «АРКС» з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу та на виплату страхового відшкодування згідно із калькуляцією, виконаною спеціалістом страхової компанії. 20.02.2022 року транспортний засіб «Honda Accord» д.н.з. [NUMBER] було оглянуто на пошкодження, що підтверджується актом огляду транспортного засобу. З розрахунків страхового відшкодування убачається, що розмір страхового відшкодування складає 15 372,03 грн. 11.05.2022 року та 02.08.2022 року АТ «СК «АРКС» було складено страхові акти № ARX3242174 та № ARX3324810. На підставі вищевказаних документів ПАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 15 372,03 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 887490 від 12.05.2022 року та № 905256 від 03.08.2022 року. 11.11.2022 року АТ «СК «АРКС» було направлено на адресу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди на суму 15 372,03 грн. Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоду межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц). Таким чином, оскільки АТ «СК «АРКС» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, до позивача в порядку та на умовах передбачених ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло право вимоги до відповідача. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру завданої шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 15 372, 03грн. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1 514,00 грн. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved