Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 30.07.2024 адвокат Пархомчук С.В. в інтересах ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» через систему «Електронний суд» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтований тим, що 11.05.2021 ТзОВ «Займер» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір №192108, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 2 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором, на таких умовах: дата надання кредиту - 11.05.2021, строк кредиту - 29 днів, стандартна процентна ставка - 2% в день або 730% річних. Позичальник своїх договірних зобов`язань не виконав. В подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» на підставі договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022. Заборгованість відповідачки за кредитним договором №192108 від 11.05.2021 становить 10\~560 грн., з яких: 2 000 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 8 560 грн. - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також покласти на неї судові витрати. ІІ.Стислий \~ \~ \~ \~виклад позиції відповідача 29.08.2024 відповідачка подала відзив на позовну заяву, який обгрунтувала таким. Відносно позовних вимог сплив строк позовної давності. З врахуванням того, що кредит було надано 11.05.2021 на строк 30 днів, то в позивача виникло право на звернення до суду 09.06.2021, відповідно трирічний строк позовної давності сплив 09.06.2024, однак, позов пред`явлено 30.07.2024. Позивачем не підтверджено факт виконання кредитодавцем умов кредитного договору в частині надання грошових коштів позичальнику. Доказом факту перерахування грошових коштів є відповідна квитанція, а не інформаційна довідка про проведену транзакцію. Позивач не підтвердив, що станом на дату укладення договору факторингу у відповідача була заборгованість за кредитним договором. В порушення вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України позивач не надіслав на адресу відповідачки письмове повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. Позивачем не надано обгрунтований розрахунок суми заборгованості, з якого було б зрозуміло з яких сум формувалася загальна сума заборгованості. В позовній заяві міститься лише орієнтовний розрахунок судових витрат, однак не додані докази виконання договору про надання правничої допомоги від 29.12.2023. Із змісту останнього та з даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що адвокат Пархомчук С.В. співпрацює з позивачем на постійній основі і його робота як адвоката полягає в складанні однотипних позовних заяв. Витрати на професійну правничу допомогу є явно завищеними і такими, що не підлягають компенсації. Відповідачка просила суд в задоволенні позову відмовити. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 01.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. 21.08.2024 відповідачка подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи. Це право було реалізоване нею 21.08.2024. 29.08.2024 відповідачка подала відзив на позовну заяву. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 11.05.2021 ТзОВ «Займер» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання фінансового кредиту №192108 (а.с. 14-15), за умовами якого (п. 1.1) кредитодавець зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит в розмірі 2\~000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Умови договору про надання фінансового кредиту №192108 від 11.05.2021: - кредит надається строком на 30 днів, тобто до 09.06.2021 (п. 1.2); - за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 730 % річних від суми кредиту, в розрахунку 2 % на добу. Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.3); - невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) кредитодавця на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою елктронних засобів, яка розміщена на сайті кредитодавця www.cly.com.ua (п. 1.7); - повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.1); - позичальник має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту (п. 3.3.3). Сума нарахованих процентів за користування кредитом протягом строку кредиту становить 1 200 грн. (додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №192108 від 11.05.2021, а.с. 15). 11.05.2021 ТзОВ «Займер» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 2 000 грн. (інформаційна довідка №3323/05 від 20.05.2024, а.с. 22). 17.02.2022 ТзОВ «Займер» (клієнт) та ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» (фактор) уклали договір факторингу №01-17/02/2022 (а.с. 16-19), За умовами договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022: - фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними в Реєстрі боржників (п. 1.2); - права вимоги переходять до фактора після підписання цього договору (п. 6.2.3). 17.02.2022 ТзОВ «Займер» відступило ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» право вимоги за договором про надання фінансового кредиту №192108 від 11.05.2021 до [PERSON] (витяг з Реєстру боржників до Договору факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, а.с. 9). За позицією позивача, заборгованість відповідачки за договором про надання фінансового кредиту №192108 від 11.05.2021 становить 10 560 грн., з них 2 000 грн. - тіло кредиту, 8\~560 грн. - проценти за користування кредитом (виписка з особового рахунка, а.с. 8). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідачка не подала. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, суд висновує, що наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з ст. 257 ЦК Україн и загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до\~п.\~19\~Розділу «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. ТзОВ «Займер» та [PERSON] уклали договір про надання фінансового кредиту №192108 від 11.05.2021 в електронному вигляді. На підставі цього договору відповідачка отримала кредитні кошти, однак їх, як і відсотки за користування кредитом, не повернула, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому ТзОВ «Займер» відступило своє право вимоги за кредитним договором ТзОВ «ФК «Кеш Ту Гоу». Позивач вправі вимагати від відповідачки повернення кредиту та процентів за користування ним у межах погодженого сторонами строку кредитування. З урахуванням істотних умов кредитного договору (сума кредиту - 2\~000 грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 2% в день), суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивачки 3\~200 грн. заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №192108 від 11.05.2021, з них: 2\~000 грн - тіло кредиту, 1\~200 грн. - проценти за користування кредитом за період погодженого строку кредитування (30 днів, до 09.06.2021). Отже, позов слід задовольнити частково. Суд відхилив аргумент відповідачки: - про непідтвердження факту надання їй кредитних грошових коштів як такий, що спростовується встановленими фактичними обставинами справи (а.с. 22). Зі свого боку, відповідачка не надала доказів на спростування цієї обставини, наприклад, доказу відсутності у неї платіжної картки ПриватБанку з номером [NUMBER] або ж доказу відсутності факту здійснення відповідної транзакції - зарахування 11.05.2021 на таку картку грошових коштів в сумі 2\~000 грн. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України); - про неповідомлення її про відступлення прав вимоги за кредитним договором як такий, що не впливає на правильність вирішення спору. З огляду на приписи ст. ст. 517, 518 ЦК України неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань (такий правовий висновок викладений в постанові ВС КЦС від 06.02.2018 у справі №278/1679/13); - про ненадання позивачем розрахунку суми заборгованості, з якого було б зрозуміло з яких сум формувалася загальна сума заборгованості, як безпідставний. Позивач заявив загальну суму до стягнення, вказав з яких сум вона складається. Суд надав оцінку доводам позивача; - про сплив позовної давності як необгрунтований. Суд вважає, що в силу приписів п. 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позовна давність не є такою, що спливла, оскільки її перебіг був зупинений в зв`язку з введеним воєнним станом в державі. VI.Судові витрати Щодо судового збору Враховуючи результат вирішення спору (задоволено вимоги на суму 3\~200 грн. із заявлених 10 560 грн., тобто 30,3 %),

Outcome: partial