Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат у лютому 2024 року звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [PERSON] є підопічним Грабарівського психоневрологічного будинку-інтернату. 29.03.1989 [PERSON] встановлена група інвалідності: друга; причина інвалідності: захворювання з дитинства. За станом здоров`я [PERSON] потребує догляду, нагляду і перебування у психоневрологічному будинку-інтернаті. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.12.2006 [PERSON] був визнаний недієздатним. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.05.2021 строк дії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.12.2006 про визнання [PERSON] недієздатним було продовжено до двох років. З повторним клопотанням про продовження строку дії даного рішення Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат у строк, визначений ч. 7 ст. 300 ЦПК України, не звернувся. Просить визнати [PERSON] недієздатним. Представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити та визнати [PERSON] недієздатним. Представник заінтересованої особи Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, надав листа, у якому просить розглянути справу у його відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Представник недієздатного [PERSON] адвокат Тимохіна Л.С. просила задовольнити заву про визнання [PERSON] недієздатним. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 27 від 08.07.2005 є підопічною Грабарівського психоневрологічного будинку інтернату, знаходиться на повному державному утриманні відповідно путівки Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації № 185 від 05.07.2005. Постійно проживає за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідно до копії довідки серія ВТЕ-33 № 039822 від 29.03.1989 [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с. 7). Відповідно довідки ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ ОБЛАСНОЇ КОНСУЛЬТАТИВНОЇ ПСИХОНЕВРОЛОГІЧНОЇ ПОЛІКЛІНІКИ ЗІ СТАЦІОНАРОМ № 1 КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» [PERSON] за станом здоров`я потребує догляду, нагляду і перебування у психоневрологічному будинку інтернаті (а.с. 8). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним та встановлено опіку (а.с. 9). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 27 травня 2021 року продовжено строк дії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року про визнання [PERSON] недієздатним до двох років (а.с. 10-11). Грабарівський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду з клопотанням про визнання [PERSON] недієздатним, оскільки з повторним клопотання про продовжено строк дії рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2006 року про визнання [PERSON] недієздатним заклад до суду не звертався, а останній продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки має стійкий психічний розлад здоров`я. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 517 від 20.09.2024 ПОЛТАВСЬКОЇ ФІЛІЇ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ІНСТИТУТ СУДОВОЇ ПСИХІАТРІЇ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ» [PERSON] , [INFO] , на даний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу, у вигляді вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості. Наявний у досліджуваного стійкий хронічний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 42-45). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Разом з тим, оскільки відповідно до ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду, а тому [PERSON] необхідно визнати недієздатним з моменту набрання законної сили цим рішенням. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним. Частиною 3 ст. 296 ЦПК України встановлено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно п. 1 ч. 2, 4 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Розгляд вказаної категорії справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги заявника законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги. Щодо клопотання начальника ПОЛТАВСЬКОЇ ФІЛІЇ СУДОВИХ ЕКСПЕРТИЗ ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ІНСТИТУТ СУДОВОЇ ПСИХІАТРІЇ МІНІСТЕРСТВА ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я УКРАЇНИ» Андрія Пасічного про вирішення питання про відшкодування вартості проведеної експертизи, суд зазначає таке. Клопотання обґрунтоване тим, що вартість проведеної експертизи складає 8240 грн. 48 коп. Законодавство не передбачає цільового виділення бюджетних коштів на проведення судових експертиз у цивільному процесі, однак встановлює можливість відшкодування судових витрат за рахунок держави у справах окремого провадження про обмеження цивільної дієздатності та визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Згідно ч. 2 ст.\~299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч. 10 ст. 139 ЦПК України, яка регламентує витрати, пов`язані із залученням (викликом) свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, проведенням експертиз, якщо у справах окремого провадження виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціалістів здійснюються за ініціативою суду, а також у випадках звільнення від сплати судового збору або зменшення його розміру, відповідні витрати відшкодовуються за рахунок державного бюджету.

Outcome: approved