Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

09.09.2024 Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «TAC») в особі представниці - Миц І.В. через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи тим, що ПрАТ «СГ «TAC» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АР 9404259, згідно до умов якого забезпеченим ТЗ є «ВАЗ 2110», д.н.з. [NUMBER] . 25.03.2021 о 10:25 годині по вул. Полярній, 20-Д в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вищезазначеного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Враховуючи наявність Полісу, страхова компанія ПрАТ «СК «Арсенал страхування», в якій було застраховано пошкоджений ТЗ «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , звернулася до ПрАТ «СГ «TAC» з претензією про виплату страхового відшкодування в розмірі 110 560 грн 27 к. з наданням всіх необхідних документів. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу та отримано Рахунок-фактуру № ВР-0001255 від 26.04.2021, відповідно до якого вартість ремонту склала 110 560 грн 27 к. ПрАТ «СК «Арсенал страхування» склало страховий акт № 006.00679721-1, відповідно до якого виплата страхового відшкодування власнику Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , склала 110 560 грн 27 к. Внаслідок цього позивачем на підставі зібраних документів складено страховий акт № 24725/34/921 від 06.09.2021 на суму 109 060 грн 27 к., яка була виплачена в якості страхового відшкодування. Тож, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в сумі 109 060 грн 27 к. в порядку регресу. Однак, через те, що відповідач добровільно зазначену суму не сплатив, позивач просить стягнути її з відповідача у судовому порядку. Ухвалою суду від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 10.10.2024. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу копію позовної заяви з додатками. Ухвалою суду від 10.10.2024 відкладено розгляд справи на 05.11.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу копії позову з додатками та повідомлення про дату, час та місце судового розгляду. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. 31.10.2024 представник позивача надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалися за останньою відомою адресою його зареєстрованого місця проживання. Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Ухвалою суду від 05.11.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова група «TAC» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено транспортний засіб «ВАЗ 2110», д.н.з [NUMBER] . Зазначене підтверджується полісом № АР 9404259 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.7). 25.03.2021 о 10:25 годині по вул. Полярній, 20-Д в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вищезазначеного транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначені обставини підтверджуються постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.06.2021 (справа № 756/5986/21, провадження № 3/756/3502/21) (а.с.8-10), якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Зазначене судове рішення набрало законної сили 13.06.2021. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки відрізняється від загальних підстав відповідальності тим, що передбачає її настання незалежно від вини заподіювача шкоди. Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами. Згідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , належного ТОВ «ОТП Лізинг», була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» згідно полісу АР № 5251656 від 04.03.2021. Враховуючи наявність зазначеного полісу, 29.06.2021 страхова компанія ПрАТ «СК «Арсенал страхування» звернулася до ПрАТ «СГ «TAC» з претензією про виплату страхового відшкодування в розмірі 110 560 грн 27 к. з наданням всіх необхідних документів (а.с.11). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено відповідний протокол огляду транспортного засобу (а.с.23). На підставі зазначеного протоколу було складено Рахунок-фактуру № ВР-0001255 від 26.04.2021 (а.с.24), відповідно до якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , склала 110 560 грн 27 к. За таких обставин, ПрАТ «СК «Арсенал страхування» склало страховий акт № 006.00679721-1, відповідно до якого виплата страхового відшкодування власнику Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , склала 110 560 грн 27 к. (а.с.25). 01.10.2019 між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» (страховиком) та ТОВ «ОТП Лізинг» (страхувальником) було укладено Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку, № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 (а.с.12-20), згідно умов якого Страховик зобов`язався страхувати майнові інтереси Страхувальника, зокрема, які пов`язані з: володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом; відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі застрахованим транспортним засобом; життям, здоров`ям та/або працездатністю застрахованих осіб. Тож, внаслідок настання страхового випадку, 14.06.2021 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» сплатило ТОВ «ОТП Лізинг» суму 110 560 грн 27 к., що підтверджується платіжним дорученням № 32238386 від 14.06.2021 (а.с.26). Згідно копії страхового акту № 24725/34/921 від 06.09.2021, платіжної інструкції № 210892 від 10.09.2021 та розрахунку суми страхового відшкодування слідує, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» сплатило ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» страхове відшкодування в сумі 109 060 грн 27 к. (а.с. 27,28). Зазначена сума розрахована без врахування франшизи - 1 500 грн. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст. 1191 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Зазначені правовідносини регулюються ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 933, 1191 ЦК України. На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Судом встановлено, що відповідач добровільно суму шкоди не сплачує. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин несплати суми шкоди не пояснював. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 109 060 грн 27 к., а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved