Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

29 листопада 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Рада" до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . 12 березня 2014 року між ТОВ "Рада" та [PERSON] було укладено договір на надання житлово-комунальних послуг. У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по сплаті послуг за отримані житлово-комунальні послуги у [PERSON] утворилася заборгованість, яка складає 28 371,47 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Окрім того позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних від суми боргу - 1492,42 грн, суму інфляційних нарахувань - 7578, 89 грн, пеню 8319,33 грн, суму сплаченого судового збору - 2684 грн та понесені позивачем витрати на правову допомогу 7000, 00 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/21933/23 між суддями від 30 листопада 2023 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. У період з 4 по 8 грудня 2023 року суддя перебувала у відрядженні відповідно до наказу від 29 листопада 2023 року. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 18 грудня 2023 року від позивача надійшла до суду заява про усунення недоліків. 26 грудня 2023 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА, у якій зазначено, що місцем реєстрації відповідача є: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. 01 лютого 2024 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання у справі. Ухвалою суду від 7 лютого 2024 року у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада" до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в порядку загального позовного провадження відмовлено. Ухвалено продовжувати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 14 березня 2024 року. 9 лютого 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо заявлених позовних вимог. 12 лютого 2024 року від представника відповідача надійшла зустрічна позовна заява. 20 лютого 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладені заперечення щодо доводів відповідача. 26 лютого 2024 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 13 березня 2024 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача лише суму основного боргу у розмірі 28371 грн, судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 7000 грн. Від вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат фактично позивач відмовився. Крім того, 13 березня 2024 року від представника позивача надійшли письмові заперечення щодо поданого зустрічного позову. У судовому засіданні 14 березня 2024 року було вирішено питання про долучення до матеріалів справи заяв учасників справи з процесуальних питань, поданих до цього судового засідання та прийнято заяву про зменшення позовних вимог. Окрім того, ухвалою суду від 14 березня 2024 року зустрічну позову заяву [PERSON] до ТОВ «Рада» про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок за послуги з утримання будинку та прибудинкової території було повернуто заявнику. 01 квітня 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов лист Київського апеляційного суду про витребування матеріалів цивільної справи № 753/21933/23, який було передано судді 26 квітня 2024 року. Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року провадження по справі було зупинено до перегляду ухвали суду від 14 березня 2024 судом апеляційної інстанції та повернення матеріалів цивільної справи до суду першої інстанції. Постановою Київського апеляційного суду від 20 червня 2024 року ухвала суду від 14 березня 2024 року була скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. 02 липня 2024 року зазначена цивільна справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва. Фактично справа була передана судді 19 липня 2024 року. Ухвалою суду від 26 липня 2024 року було поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду в судове засідання на 22 серпня 2024 року на 11:30 год. Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року було прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Рада» про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок за послуги з утримання будинку та прибудинкової території до спільного розгляду з позовом ТОВ «Рада» до [PERSON] про стягнення заборгованості, об`єднавши позови в одне провадження. А також було вирішено розглядати справу за первісним позовом ТОВ «Рада» до [PERSON] про стягнення заборгованості та зустрічним позовом [PERSON] до ТОВ «Рада» про визнання незаконними дій та зобов`язання провести перерахунок за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 02 жовтня 2024 року на 14:30 год. 10 вересня 2024 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому представник позивача за первісним позовом просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі. 13 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. Ухвалою суду від 2 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті. У судовому засіданні 2 жовтня 2024 року представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вказав, що відповідачка не сплачує кошти за утримання будинку та прибудинкової території з січня 2022 року, будучи власником квартири, за якою виникла заборгованість, чим порушує права позивача. Зауважив, що умовами підписаного між позивачем та відповідачкою договору від 12 березня 2014 року передбачена можливість позивача змінювати (підвищувати) тариф без укладання додаткової угоди чи іншого договору із споживачем. Також вказав, що позивачем правомірно та обґрунтовано було підвищено тариф на утримання будинку та прибудинкової території, з урахування підвищення цін на електроенергію, збільшення мінімальної заробітної плати, вартості закупівельних матеріалів, підняття тарифів спеціалізованими підприємствами, що обслуговують будинок. Просив позовні вимоги задовольнити з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та у задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача за первісним позовом заперечив проти заявлених вимог позивача, вказав, що дійсно між позивачем та відповідачкою був укладений договір від 12 березня 2014 року, який вони не оспорюють та вважають чинним. Зазначив також, що вони не заперечують та не спростовують факту отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Поряд з цим вказав, що відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній до 1 травня 2019 року, ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом, тобто ціни та тарифи, а також їх зміни затверджувались виключно орагнами місцевого самоврядування. При цьому, відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на час виникнення заборгованості, визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Співвласники багатоквартирного будинку, де знаходиться квартира відповідачки, не укладали будь-яких договорів управління будинком та вони не визначились із формою управління будинком. Відсутні докази того, що співвласники будинку обрали позивача управителем та затверджували з ним умови надання послуг та тарифи. Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень вказаного Закону договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Таким чином, на думку представника відповідача, існує заборона на зміну цін (тарифів) за укладеним з відповідачкою договором від 2014 року самостійно позивачем з власної ініціативи, а отже наразі діє договір, укладений із відповідачем у 2014 році та представник просить суд за зустрічним позовом зобов`язати позивача здійснити перерахунок вартості наданих послуг за період з 1 січня 2022 року по 23 листопада 2023 року. Крім того, просив суд також зазначити, що такий перерахунок має здійснюватися за виключенням тарифу прибирання прибудинкової території, оскільки така не передана у користування/власність співвласникам багатоквартирного будинку. У задоволенні первісного позову, відповідно, просив відмовити. У судовому засіданні було оголошено перерву до 6 листопада 2024 року. 5 листопада 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги за первісним позовом просив задовольнити, у зустрічному позові - відмовити. Крім того, 5 листопада 2024 року від представника відповідача надійшла заява про стягнення з позивача судових витрат за надання правової допомоги. У судовому засіданні 6 листопада 2024 року представник відповідача підтримав надані раніше пояснення щодо первісного та зустрічного позовів. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши доводи сторін, викладені у заявах по суті, суд дійшов наступного висновку. ТОВ «Рада» є експлуатуючою організацією, яка обслуговує будинок [ADDRESS] , що підтверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 21 листопада 2005 року. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] в цьому будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.18). 12 березня 2014 року між ТОВ "Рада" та [PERSON] було укладено договір надання житлово-комунальних послуг № 93/00/УЖ (а.с. 20-23). Звертаючись із позовом до суду позивач просить стягнути відповідача [PERSON] заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 січня 2022 року по 23 листопада 2023 року. Пунктом 1.1. договору передбачено, що предметом договору є забезпечення надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових клітинок, вивезення побутових відходів, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації, дератизації, дезінсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також надання інших послуг та здійснення функцій управління будинком [ADDRESS] . При цьому споживач уповноважує підприємство здійснювати управління будинком та надає йому право укладати необхідні договори з виконавцями та постачальниками послуг на користування відповідними будинковими мережами і зобов`язується здійснювати своєчасну оплату послуг за встановленими, у порядку визначеному законодавством та договором тарифами у строки та на умовах передбачених цим договором. Пунктом 1.3 договору передбачено, що розмір щомісячної плати за надання послуг на дату укладення цього договору становить 633,86 грн. Розділом 2 договору передбачена оплата спожитих послуг, зокрема. передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі по авансовій системі вносяться не менш ніж на один місяць до 20 числа місяця, що передує розрахунковому. Пунктом 7.1 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом одного року. Договір вважається продовженим на кожен наступний термін, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Представник відповідача вказав, що відповідачкою не заперечується факт чинності цього договору як на цей час та і на час виникнення заборгованості. Також відповідачка не заперечує факт надання послуг позивачем, відповідно до умов цього договору. Отже, вказаний договір на період виникнення заборгованості у відповідачки був чинним та недійсним повністю або частково у встановленому законом порядку не визнавався. В той же час, заперечуючи проти первісного позову, та подаючи зустрічний позов, відповідачка просила суд зобов`язати ТОВ «Рада» здійснити перерахунок вартості наданих послуг за спірний період, враховуючи саме умови укладеного між ними договору, Прикінцеві та Перехідні положення ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та відсутність у ТОВ «Рада» права на самостійне (без погодження із споживачами) підняття плати за такий тариф. Судом встановлено, що згідно положень п. 1.2. договору підприємство надає послуги з утримання та управління будинку та прибудинкової території відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тариф, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору. Рішення органу місцевого самоврядування є обов`язковим для підприємства та споживача. У разі відсутності такого рішення, підприємство проводить нарахування послуг по утримання будинку, споруд та прибудинкової території відповідно до затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку. Зміни тарифів на утримання та управління будинком та прибудинкової території не потребують внесення змін до цього договору, нові тарифи застосовуються автоматично з дня їх введення. Відповідно до розпорядження ТОВ «Рада» від 1 грудня 2021 року № 6 «Про зміну розміру плати» позивачем було визначено, що з 1 січня 2022 року збільшити плату за утримання будинку та прибудинкової території для жилих приміщень по будинку [ADDRESS] до 6,22 грн/м2 (а.с. 24). Підставою підвищення плати визначено: відповідно до пункту 3.3.4 договору та у зв`язку із значним збільшення мінімальної заробітної плати, вартості закупівельних матеріалів, підняття тарифів спеціалізованих підприємств, що обслуговують будинок [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження ТОВ «Рада» від 31 травня 2023 року № 3 «Про зміну розміру плати» позивачем було визначено, що з 1 червня 2023 року збільшити плату в межах кошторису по статтям електропостачання ліфтів, освітлення МЗК на 57% (а.с. 25). Підставою підвищення плати визначено: підняття тарифу на електричну енергію для населення та електричну енергію, яка витрачається багатоквартирними будинками та гуртожитками на технічні цілі. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року (надалі також - Закон №2189-VIII) встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 4 Закону №2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належать встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Аналогічна за змістом норма щодо повноважень органів місцевого самоврядування встановлювати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги містилася у пункті 2 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, який втратив чинність 01.05.2019 на підставі Закону № 2189-VIII. Пунктами 1, 2 частини першої статті 5 Закону №2189-VIII встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У пункті 1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону №2189-VIII передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (опублікований в газеті Голос України 09 грудня 2017 року), та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім: статті 1, частини першої статті 2, статей 3-7, 9, 11, 12, частини другої статті 26, статей 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), частини другої статті 2, частин третьої та четвертої статті 8, частин другої та третьої статті 10, статті 15, частин першої, третьої та п`ятої статті 16, статті 18, частини п`ятої статті 28, пунктів 2, 3-1, 6, підпункту 1, підпункту «б» підпункту 2, підпунктів 5 та 11 пункту 8 цього розділу, які вводяться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом; частини третьої статті 11, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 18, які вводяться в дію з 01 січня 2019 року. Відповідно до пунктів 2 та 3-1 розділу VI Закону №2189-VIII передбачено визнати таким, що втратив чинність, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію Закону №2189-VIII, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Згідно з вимогами Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.12.2015 №417-VII управитель багатоквартирного будинку - це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і при будинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Таким чином, призначення управителя багатоквартирного будинку здійснюється: за рішенням співвласників багатоквартирного будинку; за результатами конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку. За таких умов, ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком: - визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем (коли співвласники самостійно приймають рішення про форму управління та функції з управління багатоквартирним будинком передають управителю), - визначається за результатами конкурсу з призначення управителя - на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. За змістом статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV, який втратив чинність з 01.05.2019, ціни/тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно частини другої статті 10 Закону №2189-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Частиною третьою статті 10 Закону №2189-VIII встановлено, що ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає, зокрема, витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем. Згідно пункту 12 статті 1 Закону №2189-VIII послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Наведене свідчить, що згідно Закону № 2189-VIII витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території включається до ціни послуг з управління багатоквартирним будинком, яка визначається за домовленістю сторін. Новим законом передбачено визначення ціни за домовленістю сторін з управління багатоквартирним будинком, при цьому, питання визначення ціни на послуги з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території вказаним законом не визначено. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється виключно договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Пунктом 3-1 Прикінцевих положень вказаного Закону встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У разі, якщо згідно з такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Зважаючи на викладене, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм нового Закону №2189-VIII, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, правовідносини за якими були врегульовані нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, який прямо визначав державне регулювання цін з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Водночас, розміри тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не може бути зміненим виконавцем таких послуг протягом дії договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який було укладено до введення в дію норм Закону України «Про житлово-комунікаційні послуги». Отже, з прийняттям Закону №2189-VIII запроваджено перехід від «надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» до «здійснення функцій з управління багатоквартирним будинком». Як зазначили у судовому засіданні представники сторін співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не створювали ОСББ та не обирали управителя будинку. Позивач, як експлуатаційна організації, після набрання чинності ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, не припинив надавати послуги вказаному будинку, проте й не укладав (не пропонував укласти) співвласникам новий договір із узгодженням всіх його істотних умов, зокрема щодо ціни (тарифу) послуг, які надаються позивачем. Матеріалами справи встановлено, що 12 березня 2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 93/00/УЖ, предметом якого є надання відповідачем послуг позивачу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку по [ADDRESS] . Умовами договору передбачено надання вказаних послуг відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу. Суд звертає увагу, що ані позивач, ані відповідач не надали суду доказів припинення договору від 12 березня 2014 року № 93/00/УЖ та/або внесення до нього змін. Також суд звертає увагу, що жодна із сторін не надала суду доказів укладання між ними нового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за іншими (збільшеними) тарифами за адресою [ADDRESS] . Згідно наданого представником відповідача листа Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації від 7 лютого 2024 року вих.№ 058/4/3-988 повідомляється, що жодного конкурсу щодо призначення управителя багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] не проводився, протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] про обрання управителя вказаного будинку на зберігання до Департаменту не передавався. Відповідно до 3.3.4 договору підприємство має право вносити за погодженням із споживачем, крім випадків, передбачених договором та у порядку визначеному договором, зміни, що впливають на розмір плати за послуги. Пунктом 8.7 договору визначено, що зміни до договору, ініційовані підприємством для погодження споживачем надсилаються йому поштою. Якщо споживачем не направлено на адресу підприємства обґрунтованих заперечень протягом 10 днів з дати отримання листа, зміни набирають чинності з моменту отримання листа споживачем. Позивачем не надано суду доказів того, що підприємство при прийняття рішення про необхідність підняття цін (тарифів) на послугу з утримання будинку та прибудинкової території, пропонувало відповідачу укласти додаткову угоду до договору чи внести зміни іншим шляхом до діючого договору, а також попередньо надсилало, зокрема відповідачу, листа із відповідною пропозицією про підвищення тарифу та такий лист був отриманий споживачем ( [PERSON] ) та проігнорований нею, щоб надавало право позивачу вважати, що запропоновані ним зміни щодо тарифу (підвищення оплати) прийняті споживачем без будь-яких зауважень та діють. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та положення пункту 3-1 Розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2189-VIII, а також не прийняття співвласниками багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] , рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком, суд дійшов висновку, що станом на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом діяв договір від 12 березня 2014 року № 93/00/УЖ на погоджених сторонами умовах, в тому числі і щодо тарифу на послуги. Долучені до первісного позову власні накази ТОВ «Рада» від 1 грудня 2021 року № 6 та від 31 травня 2023 року № 3 «Про зміну розміру плати» не є підставою для зміни тарифу на послуги з управління багатоквартирним будинком, оскільки частиною другою статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» чітко визначено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним з основних принципів цивільного судочинства є верховенство права, елементами якого є серед іншого законність та юридична визначеність. Згідно частини першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Суд зазначає, що відповідач не заперечує щодо сплати наданих позивачем послуг, та як підтверджено у судовому засіданні представником позивача за первісним позовом, відповідач не має заборгованості за комунальні послуги за попередні періоди, в той же час, відповідач вважає, що підняття тарифів на послуги, має відбуватись із дотриманням умов договору та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та не мають підвищуватись у односторонньому порядку за бажанням підприємства ТОВ «Рада», без належного обґрунтування, в тому числі арифметичного, необхідності підвищення тарифу до відповідної суми. Суд відхиляє доводи представника позивача за первісним позовом щодо того, що умовами договору надано право на підняття плати за надані послуги без будь-якого погодження із споживачем, враховуючи пункт 1.2 договору, оскільки позивач здійснює власне (на свою користь) його тлумачення, зокрема окремого речення «зміна тарифів на утримання та управління будинку та прибудинкової території не потребує внесення змін до цього договору, нові тарифи застосовуються автоматично з дня їх введення», а не у комплексі всього пункту та з урахуванням інших пунктів договору, а також змін в ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», які відбулись після укладання цього договору із відповідачкою, зважаючи на те, що умови договору не можуть суперечити положенням Законів України. Таким чином, виходячи із вищевказаних положень та встановлених обставин, зважаючи на те, щот представник позивача не заперечував факт дійсності договору від 12 березня 2014 року станом на час виникнення заборгованості, не стверджував, що такий припинив дію, суд дійшов висновку, що позивач неправомірно підвищив тариф на послуги з утримання багатоквартирного будинку за адресою [ADDRESS] до 7,18 грн за 1 кв.м. для власника квартири [PERSON] , тому позовні вимоги за зустрічним позовом про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання його зробити відповідний перерахунок заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 1 січня 2022 року по 23 листопада 2023 року є такими, що підлягають задоволенню. Поряд з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги [PERSON] за зустрічним позовом щодо виключення із складової тарифу прибирання прибудинкової території з 1 січня 2023 року, з огляду на таке. Статтею 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Відповідно до частини третьої статті 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час виникнення заборгованості, у разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. Умовами договору від 12 березня 2014 року, який відповідач визнає чинним та не оспорює, визначено, що позивач надає послугу з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, поливання дворів, клумб, газонів, прибирання та вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами. Крім того, відповідачка не заперечувала факт користування нею прибудинковою територією, а також те, що послуги позивачем, зокрема щодо прибирання прибудинкової території, надаються у повному обсязі, відповідно до умов договору, що, зокрема підтверджено як у письмових заявах по суті так і представником відповідача у судовому засіданні. Відповідно до листа Дарницької районної державної адміністрації від 27 лютого 2020 року № 101-1645/02 остання погодила ТОВ «Рада» проведення заходів з підтримання належного санітарного стану земельної ділянки житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 141, т.1). Отже, враховуючи те, що судом частково задоволено зустрічний позов про зобов`язання ТОВ «Рада» здійснити [PERSON] перерахунок за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 січня 2022 року по 23 листопада 2023 року, та враховуючи те, що позовні вимоги за первісним позовом ТОВ «Рада» до [PERSON] стосуються стягнення заборгованості за послугу з утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 січня 2022 року по 23 листопада 2023 року, відповідно первісний позов в розмірі заявлених позивачем вимог, не підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, враховуючи те, що судом було задоволено зустрічний позов, суд присуджує до стягнення з ТОВ «Рада» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1816,80 грн (1211,20 грн за подання зустрічного позову та 605,60 грн за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 14 березня 2024 року, яка скасована Київським апеляційним судом за апеляційною скаргою представника [PERSON] ). На підставі викладеного,

Outcome: partial