Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

17 липня 2023 року керівник Тульчинської окружної прокуратури Хоменко П.Л., який діє в інтересах держави в особі Томашпільської селищної ради звернувся до суду з позовом в якому просить витребувати у [PERSON] , [INFO] зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Агро», що знаходиться за адресою: с.Ракова Тульчинського району, ЄДРПОУ: 42512835 в комунальну власність в особі Томашпільської селищної ради, що знаходиться за адресою: пл.Тараса Шевченка, 1, смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області, ЄДРПОУ: 04326248, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею: 1,8216 га, з кадастровим номером: 0523980600:01:002:0323 та розташована на території Томашпільської селищної ради (колишньої Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області). Даний позов обґрунтовано наступним. Тульчинською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану законності при розпорядженні земельними ділянками на території Тульчинського району Вінницької області виявлено порушення вимог Земельного кодексу України при наданні Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області у приватну власність громадянам України земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства. Встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-22699/15/19-СГ від 28.11.2019 року, безоплатно отримала у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 0522884600:12:001:0203, площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. [PERSON] використала своє право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2 га для ведення особистого селянськоого господарства. Разом з тим встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-1557/15-20-СГ від 20.01.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та надано їй у у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,8216 га, з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313, що розташована на території Антонівської сільської ради (на теперішній час Томашпільської селищної ради) для ведення особистого селянського господарства. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-1557/15-20-СГ від 20.01.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області 20.01.2020 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] . У подальшому 31.01.2020 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Дібровою Л.О. посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313, укладеного між [PERSON] - представником за довіреністю [PERSON] та [PERSON] представником за довіреністю [PERSON] про що внесено відомості про вчинений правочин в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно та зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] . [PERSON] придбала земельну ділянку у особи, яка не мала права її отримувати та відчужувати. Згідно технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності [PERSON] спірну земельну ділянку включено до об`єднаної земельної ділянки 0523980600:01:002:0321 площею 5,4648 га право власності на об`єднану земельну ділянку зареєстровано 16 грудня 2021 року. У подальшому згідно технічного завдання із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] та Інформаційної довідки спірну земельну ділянку виключено з об`єднаної земельної ділянки 0523980600:01:002:0321 та присвоєно новий кадастровий номер 0523980600:01:002:0323. Відповідно до листа державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» земельна ділянка з кадастровим номером 0523980600:01:002:0323, що виділена із об`єднаної земельної ділянки, співпадає із земельною ділянкою з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313. Земельна ділянка площею 1,8216 із кадастровим номером 0523980600:01:002:0313 отримала новий кадастровий номер 0523980600:01:002:0323 площею 1,8216 га не перешкоджає витребуванню спірної земельної ділянки, оскільки вона розташована в межах, ділянки що була передана у власність [PERSON] наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області для ведення особистого селянського господарства (0523980600:01:002:0313). У подальшому гр. [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 0523980600:01:002:0323 площею 1,8216 га 17.10.2022 надала в оренду ТОВ «Нью Агро» терміном на 49 років. Таким чином земельну ділянку необхідно витребувати як і в [PERSON] так і в орендаря ТОВ «Нью Агро». Ухвалою суду від 01 серпня 2023 року у даній справі відкрито провадження у справі. 28 серпня 2023 року третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області було надано до суду пояснення на позовну заяву, згідно яких 21.11.2019 на адресу Головного управління надійшло клопотання гр. [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8216 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. До вищевказаного клопотання [PERSON] було додано всі документи та графічні матеріали, які передбачені положеннями ст. 118 ЗК України. У згаданому клопотанні [PERSON] зазначила, що правом безплатної приватизації земельної ділянки по даному виді цільового призначення не скористалася. За результатами розгляду клопотання [PERSON] у зв`язку з відсутністю підстав для відмови у наданні відповідного дозволу, Головним управлінням було прийнято наказ № 2-23064/15-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 29.11.2019. Разом з тим 03.01.2020 року на адресу Головного управління надійшло клопотання [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8216 га, яка розташована на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено у порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України, норми ст. 118 ЗК України не містять.За результатами розгляду вказаного клопотання та у зв`язку з відсутністю підстав для відмови в затвердженні проектної документації Головним управлінням було прийнято наказ № 2-1557/15-20-СГ «Про надання у власність» від 20.01.2020. Враховуючи вищевикладене, при прийнятті оскаржуваного наказу Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області діяло виключно в межах та в спосіб передбачений чинним законодавством.Також земельне законодавство взагалі не передбачало обов`язку Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області при розпорядженні землями сільськогосподарського призначення здійснювати перевірку фактів подвійного набуття громадянами у власність земельних ділянок. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області при розгляді клопотань [PERSON] та при прийнятті спірного наказу діяло виключно в межах та у спосіб, що прямо передбачені нормами земельного законодавства. Ухвалою Томашпільського районного суду від 05 вересня 2023 року зупинено провадження по справі до залучення до участі у справі правонаступника. Ухвалою Томашпільського районного суду від 03 квітня 2024 року провадження у справі поновлено, витребувано відомості щодо кола спадкоємців відповідача [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 15 травня 2024 року залучено [PERSON] , як правонаступницю\~ [PERSON] . Ухвалою Томашпільського районного суду від 07 серпня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 15 жовтня 2024 року. В судовому засіданні прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури Мазур І.А. позовну заяву підтримав, посилаючись на обставини зазначені в ній, просив позов задовольнити. Вказав, що після безоплатного отримання земельної ділянки [PERSON] повторно безоплатно отримала ще одну земельну ділянку. В подальшому продала її [PERSON] . Після смерті [PERSON] земельну ділянку успадкувала [PERSON] . Оскільки земельна ділянка була отримана [PERSON] в порушення вимог чинного законодавства вона підлягає поверненню. Представник Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області Щербатий А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити за обставин викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Барвінський О.П. в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій происть справу розглянути без його участі та участі відповідачки. Представник відповідача ТОВ «Нью Агро» в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника Томашпільської селищної ради, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і допустимість доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «Про надання у власність» № 2-1557/15-20-СГ від 20.01.2020 року [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 1,8216 га з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313 для ведення особистого селянського господарства на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. 31.01.2020 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О. посвідчено договір купівлі продажу № 169 земельної ділянки з з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313, укладеного між [PERSON] представником за довівреністю [PERSON] та [PERSON] - представником за довіреністю [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] передала право оренди земельної ділянки ТОВ «НЬЮ АГРО» на підставі договору оренди землі від 17.10.2022 року. Однак, як видно з наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області «№ 2-22699/15-19-СГ від 28.11.2019 року [PERSON] вже було надано у власність земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 0522884600:12:001:0203, що розташована на території Немерченської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Згідно технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності [PERSON] спірну земельну ділянку включено до об`єднаної земельної ділянки 0523980600:01:002:0321 площею 5,4648 га право власності на об`єднану земельну ділянку зареєстровано 16 грудня 2021 року. У подальшому згідно технічного завдання із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] та Інформаційної довідки спірну земельну ділянку виключено з об`єднаної земельної ділянки 0523980600:01:002:0321 та присвоєно новий кадастровий номер 0523980600:01:002:0323. Відповідно до листа державного підприємства «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» земельна ділянка з кадастровим номером 0523980600:01:002:0323, що виділена із об`єднаної земельної ділянки, співпадає із земельною ділянкою з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313. Земельна ділянка площею 1,8216 із кадастровим номером 0523980600:01:002:0313 отримала новий кадастровий номер 0523980600:01:002:0323 площею 1,8216 га не перешкоджає витребуванню спірної земельної ділянки, оскільки вона розташована в межах, ділянки що була передана у власність [PERSON] наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області для ведення особистого селянського господарства (0523980600:01:002:0313). Відповідно до копії актового запису про смерть № 224 від 09 серпня 2023 року, [PERSON] [INFO] померла [INFO] . Відповідно довідки приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу, після померлої [INFO] [PERSON] спадщину її майна прийняла її донька [PERSON] , [INFO] . Згідно п.п. 3.12. п.3. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Отже, суд приходить до висновку, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки використала своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, попередньо отримавши у приватну власність земельну ділянку. При цьому, всупереч вимогам ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області не повідомила, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства нею вже використано. Таким чином, земельна ділянка площею 1,8216 га з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313, що знаходиться на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області за межами населеного пункту, всупереч вимогам ч. 4 ст. 116, ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України вибула з державної власності. Відповідно до ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, права власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 2 ст. 373 ЦК України встановлено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною 4 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 Земельного кодексу України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі ст.с. 83-84 Земельного кодексу України в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. За таких обставин, реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області мала здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (понад норми безоплатної приватизації, встановлені Земельним кодексом України). На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» утворена Томашпільська територіальна громада шляхом об`єднання Томашпільської, Антонівської, Великорусавської, Вилянської, Гнатківської, Горишківської, Жолоб?янської, Кислицької, Комаргородської, Липівської, Нетребівської, Олександрівської, Паланської, Пеньківської, Пилипи-Борівської, Раківської, Рожнятівської, Стінянської, Яланецької Томашпільського (нині - Тульчинського) району Вінницької області. Відповідно до абз. 6 п. 8 ч.1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Тульчинський район, до складу якого увійшла територія Томашпільської громади. Згідно пп. 4 п. 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту. Таким чином, спірна земельна ділянка, яка знаходилась на території Антонівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, перейшла у комунальну власність Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області. З огляду на викладене, вбачається очевидний факт порушення інтересів держави в особі Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області як законного власника та розпорядника земель сільськогосподарського призначення в межах територіальної громади, так як земельна ділянка площею 1,8216 га з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313, що знаходиться на території Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, за межами населеного пункту, вибула з державної власності внаслідок протиправного повторного використання (вдруге) [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду цільового призначення понад норму, встановлену законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлена судом. Таким чином, з власності держави в особі територіальної громади Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області незаконно і безпідставно вибула на користь [PERSON] земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 1,8216 га з кадастровим номером 0523980600:01:002:0313, яка в подальшому реалізована [PERSON] - особою, яка фактично не набула всіх правомочностей власника. Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути визнання правочину недійсним або інший спосіб, встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадку (ч. 2 ст. 16 ЦК України). Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (зокрема, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16). Згідно з висновками, викладеними у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 викладено висновок Великої Палати Верховного Суду, застосування ефективного способу захисту приводить до реального поновлення порушеного права (забезпечує припинення його невизнання чи оспорювання) або припиняє неможливість задоволення інтересу. Ефективний спосіб захисту спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів настільки, наскільки це можливо. Розглядаючи справу суд має з`ясувати, чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Незаконність дій осіб при набутті права власності на земельну ділянку не може розцінюватися як воля власника спірного нерухомого майна на вибуття майна з його володіння. Тобто, воля органів державної влади або територіальної громади як власника земель може виражатися лише в таких діях, які відповідають вимогам законодавства, інтересам держави і суспільства. Оскільки спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності на підставі незаконного наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, волі територіальної громади на таке вибуття не було. Згідно з п. «д» ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється, зокрема, шляхом застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Таким способом відповідно до ст. 388 ЦК України є право власника витребувати своє майно від особи, яка придбала майно за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач). Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі ст. 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 388 ЦК України, є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у п.50 постанови від 11.02.2020 у справі № 922/614/19 власник з дотриманням вимог ст.388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужено до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для того витребування не потрібно визнавати недійсними рішення органів державної влади чи місцевого самоврядування, які вже були реалізовані і вичерпали свою дію, оскаржувати весь ланцюг договорів та інших правочинів щодо спірного майна. У наведеній постанові Верховного Суду мова йде про ланцюжок договорів, на підставі яких відбувається зміна саме власників, а не користувачів земельних ділянок. В даному випадку земельна ділянка вибула з володіння позивача поза його волею без прийняття ним відповідного рішення, на підставі незаконного наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, а тому наявні законні підстави для її витребування і від [PERSON] на користь територіальної громади. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем. при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн., а тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідачів стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2684 грн., по 1342 грн з кожного. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved