Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначає, що перебуває у шлюбі із відповідачем із 24.06.2016. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 860. Указані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2024. Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає. Позивач просить розірвати шлюб із відповідачем, оскільки в сторін втрачено почуття любові один до одного, що у свою чергу призвело до небажання підтримувати подальші сімейні відносини. На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у нього відсутнє, протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків. Фактично подружні відносини позивача із відповідачем припинились з 17.09.2024. На даний час, як пояснив позивач, сторони проживають окремо, відповідачка наразі фактично проживає також окремо, а саме у домоволодінні своїх батьків. Усе майно, яке було спільною сумісною власністю подружжя, у тому числі грошові кошти, поділені, жодна із сторін претензій щодо цього немає. З моменту подачі позовної заяви, як зазначає позивач, пройшов достатньо тривалий термін і якби у подружжя була можливість примиритись, вони б цим вже скористались. Просив суд не надавати час для примирення. Відповідач у судовому засіданні не заперечила щодо викладених обставин позивачем та повідомила про те, що фактично вона проживає у своїх батьків, дійсно спільне майно між подружжям поділене, однак вона немає де проживати у м. Хмельницькому і так швидко не має змоги знайти собі житло, а тому просила надати час для примирення. Інших пояснень щодо обставин у справі, ніж ті, які повідомлені позивачем, суду не надала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Суд ухвалою від 04.10.2024 прийняв указану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Заяви та клопотання від учасників справи не надходили. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 24.06.2016 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис № 860. Указані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.09.2024. Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до положень ст.51\~Конституції України та ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55\~СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Згідно із ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», здійснено роз`яснення про те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно зі\~ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних у справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення, а даний позов є таким, що підлягає до задоволення, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, зокрема позивача. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Позивач у позовній заяві не просить здійснити розподіл судових витрат.

Outcome: approved