Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 14 березня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем, під час якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Сторони проживають окремо, дитина залишилась проживати з позивачем. На тепер усі обов`язки з матеріального утримання сина [PERSON] несе самостійно, відповідач матеріально не підтримує спільну дитину. [PERSON] має стабільний дохід і може утримувати сина, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 липня 2024 року (а.с.18) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 липня 2024 року (а.с.20) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] у судове засідання не з`явився та обмежився поданням відзиву (а.с.55-57), в якому він заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що починаючи з березня 2024 року відповідач добровільно здійснює матеріальне утримання свого сина, зокрема оплачує дитячий садок, перераховує грошові кошти на банківський рахунок позивача та надає кошти готівкою. Ці обставини свідчать про те, що [PERSON] вводить суд в оману щодо самостійного утримання сина [PERSON] . Тому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 14 березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що був складений відповідний актовий запис №56, позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 березня 2019 року (а.с.3). [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 2020 року (а.с.4). Зі змісту витягів з реєстру територіальної громади №2024/007482637 та №2024/007482347 від 26 червня 2024 року (а.с.5,6) вбачається, що [PERSON] разом з сином зареєстровані в кв. [ADDRESS] . Ці обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» СК України. 4. Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 5. Мотиви, якими керувався суд при вирішенні спору. На підтвердження добровільного утримання сина [PERSON] надав скріншоти квитанцій (а.с.60-73, 77-81), зі змісту яких вбачається, що відповідач з березня 2024 року перераховує на рахунок [PERSON] грошові кошти в різному розмірі, зокрема в розмірі 5025 гривень 13 копійок, 3015 гривень 8 копійок, 2512 гривень 56 копійок, 4140 гривень 70 копійок, 1005 гривень 3 копійки, 6834 гривень 17 копійок тощо, а також сплачує за дитячий садок. Однак в судовому засіданні встановлено, що позивач не дійшла згоди з [PERSON] щодо остаточного розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та посилається на нерівномірне матеріальне утримання сина сторонами. Ця обставина є достатньою підставою для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] має поганий стан здоров`я або тяжке матеріальне становище, а також на його утриманні перебувають інші діти та непрацездатні особи. Ці обставини свідчать про те, що з відповідача можуть бути стягнуті аліменти на утримання [PERSON] . Водночас, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України, [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження необхідності стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу). З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, а саме з 27 червня 2024 року (дати направлення позову засобами поштового зв`язку) і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів є цілком достатнім для належного забезпечення та гармонійного розвитку дитини, та відповідає визначеному ч.5 ст.183 СК України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. Підстави для стягнення аліментів в більшому розмірі відсутні, тому у задоволенні позову в частині цих вимог [PERSON] слід відмовити. Крім того, суд роз`яснює [PERSON] про те, що грошові кошти, сплачені ним на користь позивача в якості сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , можуть бути враховані державним виконавцем під час примусового виконання рішення суду. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] була звільнена від сплати судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: partial