Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» звернулось до суду із позовом, згідно якого, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиті послуги теплової енергії за період з вересня 2019 року по листопад 2021 року в розмірі 3865,67 грн. та судовий збір в розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на відповідача. Зазначає, що незважаючи на постачання теплової енергії, в період з вересня 2019 року по листопад 2021 року відповідач не здійснює її оплату, в результаті чого виникла заборгованість. Відповідач добровільно заборгованість не сплачує, в зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи без її участі або про відкладення судового засідання від неї на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем, також не поданий. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з таких підстав. Судом встановлено, що ТОВ «Бахмут-Енергія» є постачальником послуг з теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5,8-20), відповідач зобов`язана своєчасно вносити плату згідно з встановленими тарифами. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2021 р., [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , продала [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 6 цього договору, представник продавця стверджує, що заборгованість по комунальним та іншим платежам за кватиру на момент підписання цього договору існує на залишається за продавцем (а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності від 02.03.2021 р., [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2021 р. (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 162 ЖК України, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розрахунок здійснено на основі тарифів, погоджених рішеннями виконавчого комітету Бахмутської міської ради Донецької області. Згідно з розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію, за період з вересня 2019 року по листопад 2021 року, по особовому рахунку № [NUMBER] , є заборгованість у розмірі 3865,67 грн. (а.с.5). Суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач відмовлялася від споживання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку, чи зверталася до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг. Судом встановлено, що відповідач 02.03.2021 р. продала квартиру за адресою: [ADDRESS] . При цьому, згідно п. 6 договору купівлі-продажу квартири від 02.03.2021 р., представник продавця стверджувала, що заборгованість по комунальним та іншим платежам за вищевказану кватиру на момент підписання цього договору існує на залишається за продавцем. Як вбачається з особового рахунку № [NUMBER] , за період з вересня 2019 р. по березень 2021 р., за адресою: [ADDRESS] , нарахована заборгованість за теплопостачання в сумі 11813,05 грн., яка частково сплачена у березні 2021 р. в сумі 8043,32 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги теплопостачання за період з вересня 2019 р. по березень 2021 р. в сумі 3769,73 грн. (11813,05 грн. - 8043,32 грн. = 3769,73 грн.). В частині стягнення заборгованості за теплопостачання за період з березня 2021 р. по листопад 2021 р. за адресою: [ADDRESS] , в сумі 95,94 грн., слід відмовити, оскільки відповідач з 02.03.2021 р. не є власником вказаного житла. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія» підлягають задоволенню частково, а тому стягує з відповідача на його користь заборгованість за постачання теплової енергії за період з вересня 2019 р. по березень 2021 р. в сумі 3769,73 грн. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 2419,22 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial