Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Представник позивача - адвокат Козиревич О. С. звернулася із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 1977 року Колібашською сільською радою Вулканештського району Молдавської РСР за актовим записом № 15. Від шлюбних відносин мають трьох дітей, які на теперішній час є повнолітніми. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російських військ в Україну, а саме на початку березня 2022 року, коли були активні бойові дії у Вознесенському районі Миколаївській області, подружжя прийняло рішення, щодо виїзду з онуками за кордон за для безпеки, збереження їх життя та здоров`я. В липні 2024 року позивач, повернувшись до дому, дізналась, що відповідач має стосунки з іншою жінкою, а тому позивач вирішила виїхати за кордон на постійне проживання. Позивач вважає, що за таких обставин подальше перебування в шлюбі є недоцільним, збереження сім`ї неможливим. Відповідач не бажає розірвати шлюб в органі реєстрації актів цивільного стану. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] .. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, проте остання надіслала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу без їх участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. В судове засідання викликався судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням, яку він отримав вчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, судові повістки про виклик в судові засідання неодноразово надсилалися відповідачу у додаток "Viber", які він отримував вчасно, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додаток "Viber". Враховуючи, що відповідач не з`явився в судове засідання повторно, був належним чином повідомлений про судове засідання, причину неявки суду не повідомив, суд з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 28 лютого 1977 року Колібашською сільською радою Вулканештського району Молдавської РСР за актовим записом № 15. (а.с.4). Від шлюбних відносин мають трьох дітей, які на теперішній час є повнолітніми. Шлюбне життя подружжя не склалося. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російських військ в Україну, а саме на початку березня 2022 року, коли були активні бойові дії у Вознесенському районі Миколаївській області, подружжя прийняло рішення, щодо виїзду з онуками за кордон за для безпеки, збереження їх життя та здоров`я. В липні 2024 року позивач, повернувшись до дому, дізналась, що відповідач має стосунки з іншою жінкою, а тому позивач вирішила виїхати за кордон на постійне проживання. Позивач вважає, що за таких обставин подальше перебування в шлюбі є недоцільним, збереження сім`ї неможливим, а тому зверулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] .. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюб (ч. 2 ст. 114 СК України). За таких обставин, враховуючи позицію позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є недоцільним, оскільки сторони разом не проживають, позивач не бажає подальшого перебування у шлюбі з відповідачем, а відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 1977 року Колібашською сільською радою Вулканештського району Молдавської РСР, прізвище після реєстрації шлюбу змінила дружина з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а. с. № 4). У позовній заяві, позивач зазначила, що після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися прізвищем -" [PERSON] ". Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач в позовній заяві просить суд судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved