Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представниця позивачки звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 14.06.2019 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони втратили почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Подальше спільне життя і збереженням шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. 17.09.2024 на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями зазначена справа надійшла в провадження судді Благої І.С. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 14.06.2019 [PERSON] 14.06.2019 уклала шлюб із [PERSON] , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було внесено актовий запис №1933. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З доводів позивачки, викладених у позовній заяві, випливає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони втратили почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Подальше спільне життя і збереженням шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення\~ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~ судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved