Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 10.09.2024 року, орган опіки та піклування звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] є батькамим малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батьки дітей в шлюбі не перебували. Згідно з довідкою-характеристикою від 05.09.2024 № 1279/04-24, виданою виконавчим комітетом Леськівської сільської ради, гр. [PERSON] [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми малолітніми дітьми: [PERSON] , 2019 р. н., [PERSON] , 2021 р. н. та [PERSON] , 2022 р. н., не працює, перебуває в декретній відпустці. До сільської ради неодноразово надходили скарги та зауваження з боку сусідів на гр. [PERSON] про неналежне виховання своїх малолітніх дітей. Згідно з інформацією КЗ «Центр надання соціальних послуг» Леськівської сільської ради від 05.09.2024 № 5 5/01-11 сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей, що потрапили у складні життєві обставини. Неодноразово до фахівця з соціальної роботи надходили повідомлення від сусідів про неналежне виконання гр. [PERSON] своїх обов`язків по вихованню дітей. Робота з сім`єю розпочалась у вересні 2021 року. За цей період з 07.10.21 по 07.12.2021, з 06.10.2022 по 25.04.23 та з 17.07.2023 по 05.03.24 року було надано послугу «Соціальний супровід сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах». 25.07.2023 [PERSON] була притягнена до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП. 15.01.2024 [PERSON] була притягнена до відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 187 КУпАП. Батько [PERSON] , [INFO] покладені на нього обов`язки щодо виховання та утримання дітей - не виконує, на час вилучення з дітьми не проживав, вихованням та доглядом не займався, матеріально не утримував. Про умови в яких проживають його діти знав, проте заходів для покращення умов проживання не здійснював. 25.07.2023 був притягнений до відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 187 КУпАП. Після чого самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Згідно з характеристиками наданими ЗДО «Веселка» Леськівської сільської ради мати не виконувала рекомендацій вихователів, не займалась розвитком дітей, не забезпечувала регулярне відвідування дітьми закладу, батько жодного разу не з`являвся в закладі, не цікавився життям дітей, не 'являвся на батьківські збори. 03.09.2024 після отримання повідомлення щодо загрози життю і здоров`ю трьох малолітніх дітей службою у справах дітей виконавчого комітету Леськівської сільської ради спільно з фахівцем з соціальної роботи [PERSON] , поліцейським офіцером громади [PERSON] , інспектором ювенальної превенцїї Черкаського району [PERSON] , сімейним лікарем [PERSON] , в присутності Леськівського сільського голови було відвідано сім`ю гр. [PERSON] . При обстеженні умов проживання сім`ї 03.09.2024 року виявлено, що в будинку і на подвір`ї панує антисанітарія та повний безлад: на підлозі купи одягу забрудненого дитячими фекаліями, купи сміття, меблі брудні, стіни обдерті засновані павутиною, речі розкидані або просто звалені на купу, наявний неприємний запах. Стеля в будинку зі щілинами, які місцями закриті одягом. Опалення пічне, потребує ремонту. Дрова для опалення відсутні. Колонка для води на подвір`ї, але потребує ремонту. Наявний борг за водопостачання, електропостачання відсутнє, будинок відключений від мережі через заборгованість. Подвір`я не доглянуте. Присадибну ділянку мати не обробляє багато років. Діти мають місце для сну, проте на ньому відсутня постільна білизна, подушки та ковдри. Одягом та речами першої необхідності діти незабезпечені. Діти не отримують повноцінного харчування відповідно свого віку. Продуктами харчування сім`я незабезпечена (відсутні навіть сіль та хліб). Із свіжих приготованих страв нічого не було, незважаючи на те, що була вже 11 година дня - діти ще не снідали. Місце для проведення гігієнічних процедур - відсутнє. Обстежені умови проживання не призначені для нормального розвитку дітей та несуть загрозу їх життю і здоров`ю. Даний факт підтверджується відповідним актом обстеження умов проживання та Актами проведення оцінки рівня безпеки дитини. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини " висновок: дуже небезпечно. На засіданні виконавчого комітету Леськівської сільської ради від 03.09.2024 прийнято рішення № 87 «Про негайне відібрання малолітніх дітей». Наразі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] влаштовані до патронатної родини [PERSON] , яка функціонує на території Білозірської сільської ради. Позивач просив суд вилучити малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Сторони в судове засідання не зявились, хоча про час і місце його проведення повідомлялись відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям провадження. 23.10.2024 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог. 23.10.2024 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог. 23.10.2024 року від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 23.09.2019 року, Серія [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 18.06.2021 року, Серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 05.10.2022 року, Серія [NUMBER] ). Згідно з довідкою-характеристикою від 05.09.2024 № 1279/04-24, виданою виконавчим комітетом Леськівської сільської ради, гр. [PERSON] [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїми малолітніми дітьми: [PERSON] , 2019 р. н., [PERSON] , 2021 р. н. та [PERSON] , 2022 р. н., не працює, перебуває в декретній відпустці. Згідно акту обстеження умов проживання від 27.09.2022 року №23/04-09 обстежено умови проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що умови проживання незадовільні: підлога та постільна білизна брудні, наявна обмежена кількість продуктів харчування та твердого палива, у будинку відсутнє водопостачання. У дітей є двоповерхове ліжко, новонароджена дитина спить в дитячому візочку. З акту обстеження умов проживання від 06.07.2023 року №13/04-09 вбачається, що проведено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Санітарно-гігієнічні умови проживання дітей незадовільні. В будинку брудно, наявний неприємний запах. В дітей на ліжках відсутня постіль. Сімейні традиції та цінності не дотримуються. Сім`я має матеріальні проблеми, борги за електроенергію. Батько постійного місця роботи немає. В родині часто відбуваються сварки. Згідно акту обстеження умов проживання від 07.07.2023 року №14/04-09 вбачається, проведено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Умови проживання дітей незадовільні. Для виховання та розвитку дитій не створено належних умов, у відведеному місці, де граються діти наявне сміття та залишки їжі. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.07.2023 року №15/04-09 вбачається, що умови проживання в будинку незадовільні. Діти брудні, необхідний одяг відсутній в достатній кількості. Мати переїхала з дому до співмешканця. Згідно з актом обстеження умов проживання від 28.08.2024 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що батько дітей - [PERSON] з ними не проживає, вихованням та доглядом не займається, матеріально не утримує. Мати вихованням дітей та доглядом за дітьми займається неохоче, до лікаря не зверталась більше півроку. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.09.2024 року, було проведено обстеження умов проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Обставини, викладені в акті повністю дублюють ті, що зазначені в попередньому акті обстеження від 28.08.2024 року. Згідно з рішенням виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №87 від 03.09.2024 «Про негайне відібрання дітей» вирішено негайно відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , [INFO] , та батька [PERSON] , [INFO] жителів [ADDRESS] у зв`язку із загрозою життю і здоров`ю дітей. Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки від 03.09.2024 малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] наявні ознаки незабезпечення дітей належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини - висновок: дуже небезпечно. Відповідно до характеристики №11 від 05.09.2024, яку надав ЗДО «Веселка» Леськівської сільської ради вбачається, що [PERSON] зарахований до закладу з вересня 2023 року. Відвідує садочок не стабільно, рідко. Навички самообслуговування та здоров`язбережувальної компетентності сформовані на середньому рівні. Інтелектуальні здібності низькі. Мова не розвинута, словниковий запас слів недостатній для віку дитини. Зацікавленість в спілкуванні та грі з однолітками відсутня. [PERSON] не конфліктний та спокійний хлопчик. Батько жодного разу не з`являвся в закладі, не цікавився життям дитини, не 'являвся на батьківські збори. Відповідно до характеристики №12 від 05.09.2024, яку надав ЗДО «Веселка» Леськівської сільської ради вбачається [PERSON] зарахований до закладу з вересня 2023 року. Дитина відвідувала заклад декілька разів, адаптаційний період в садочку не пройшов. Навички самообслуговування відсутні. Мати ігнорувала прохання вихователів привести [PERSON] у відповідний та чистий огляд. Батько жодного разу не з`являвся в закладі, не цікавився життям сина, не 'являвся на батьківські збори. З характеристики, що видана виконавчим комітетом Леськівської сільської ради від 05.09.2024 року №1279/04-24 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . На даний час не працює, перебуває в декретній відпустці. Неодноразово надходили скарги на [PERSON] за неналежне виховання дітей. Згідно листа КЗ «Центр надання адміністративних послуг» Леськівської сільської ради від 05.09.2024 №55/01-11 сім`ї [PERSON] були надані: послуга «Консультування» в період з 25.09.2020 року по 31.08.2021 року, послуга «Соціальний супровід сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах» з 06.10.2022 року по 25.04.2023 року, послуга «Соціальний супровід сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах» з 17.07.2023 року по 05.03.2024 року, з 04.09.2024 року надано послугу кризового екстреного втручання у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю трьох малолітніх дітей. Послуги надавалися відповідно до визначених потреб. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як передбачено ч. 1 ст. 3, ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ч.1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд, враховуючи визнання позову відповідачами, вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] в зв`язку із складною життєвою ситуацією неспроможні самостійно утримувати та забезпечити повноцінний догляд, навчання та виховання своїх малолітніх дітей, що підтверджується наявними матеріалами у справі. Судові витрати: Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., по 605 грн. 60 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved