Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

У травні 2023 року представник позивача\~ [PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] звернувся\~до суду\~з вказаним\~позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 02 жовтня 2022 року на автомобільній дорозі «Київ-Знам`янка» у Миронівському районі Київської області з вини водія [PERSON] , - відповідача по справі, яка керувала транспортним засобом «РЕНО» д/н/ [NUMBER] , сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого належний автомобіль позивачу «РЕНО МЕГАН» д/н [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, а позивач відповідно матеріального збитку. Зазначає, що вказані обставини встановлені та об`єктивно підтверджуються постановою Миронівського районного суду Київської області від 10.11.2022 року по справі №371/967/22, якою встановлена водія [PERSON] у скоєному ДТП. Разом з цим встановлено, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія застрахована компанією ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водіїв 208239348 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 130 000 гривень, франшиза 0 гривень). Згідно звіту про оцінку майна №2756 від 03.05.2023 року складеного на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «РЕНО МЕГАН», д/н [NUMBER] без урахування зносу становить 68\~699,51 гривень, з урахуванням зносу 38\~043,27 гривень (вартість матеріального збитку). Фактичні витрати позивача на відновлення пошкодженого ТЗ склали 67\~600 гривень (вартість ремонту без урахування зносу), що підтверджується кошторисом на запчастини та актом виконаних робіт ФОП СТО « [PERSON] ». Посилаючись на статті 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України та на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 02.09.2019 року у справі №545/425/17, від 11.03.2020 року у справі №754/529/15-ц, від 19.07.2021 року у справі №203/3219/15-ц, зазначив що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи в втрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02.02.2022 року у справі №757/54513/16, зазначає що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. А тому вважає що з відповідача на його користь має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що складає 29\~556,73 гривень (67\~600 грн. 38\~043,27 грн. = 29\~556,76 грн). Крім того зазначив, що емоційний дискомфорт викликаний пошкодженням транспортного засобу, відсутність з боку винної особи жодного наміру виправити негативні наслідки та компенсувати спричиненні їм збитки, необхідність змінювати звичний уклад життя задля відновлення свого порушеного права, спричинили йому моральну шкоду. \~У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 29\~556,73 гривень; моральну шкоду в розмірі 5\~000 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1080 гривень. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.07.2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. \~ \~ \~ \~01.08.2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, а також залучити до участі у якості співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп». Представник відповідача посилається на те, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу вих. №2756 від 03.05.2023 р. підготовленого ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ RENAULN MEG д.р.н. [NUMBER] станом на 02.10.2022 року становить 38 043,27 грн. Позивач погодився з вказаною сумою вартості матеріального збитку та не оскаржував її, а отримав страхове шкодування. Також із висновку вбачається, що саме сума 38 043,27грн. і являється тим матеріальним збитком, якого зазнав позивач в наслідок ДТП. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на положення ст. 1194 ЦК України. Однак вказана норма закону регулює відносини, що виплавають у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди. Зазначив що у їхньому випадку сума завданої шкоди, відповідно до звіту ФОП [PERSON] становить 38 043,27 грн. в той час як, відповідно до страхового полісу № ЕР-208239 страхова сума за шкоду заподіяну майну становить 130\~000 грн. тобто страхова сума повністю покриває завдану шкоду. Посилання позивача на те, що нібито він поніс значно більше витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу не підтверджуються жодними доказами. Наданий позивачем кошторис запчастин для відновлення не дозволяє визначити причино-наслідковий зв`язком з ДТП, що відбулось за участі сторін 02.10.2022 року. Вважає, що даний кошторис не несе жодної інформації про те що саме вказані в ньому запасні частини були необхідні для ремонту пошкоджень яких автомобіль зазнав в наслідок ДТП за участю сторін, що відбулось 02.10.2022 року. Висновки визначені в постанові Верховного Суду України від 02.02.2022 року у справі № 757/54513/16 не можуть бути застосовані до правовідносин вказаних в позовній заяві оскільки відсутні докази (експертні висновки) про вартість відновлювального ремонту без урахування зносу транспортного засобу належного позивачу. Обґрунтовуючи суму моральної шкоди позивач посилається на те, що з боку винної особи відсутні намір виправити негативні наслідки та компенсувати спричинені збитки. Однак такі дані не відповідають дійсності. Після ДТП [PERSON] не покинула місце ДТП всіляко сприяла найшвидшому розгляді справи в суді та нарахуванню та отриманню позивачем страхових виплат. Тому відповідач вважає, що позивачем не надано обґрунтованих пояснень щодо завдання йому моральних страждань. Зазначає що заявлені позовні вимоги стосуються страхового випадку та суми страхового відшкодування, відповідно до страхового полісу № ЕР-208239, а отже стосуються інтересів страховика, а саме ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» яку необхідно залучити до участі у справі в якості співвідповідача. Також в позовній заяві вказано ціна позову як «39 556,73 грн.» в той же час позивач просить стягнути з відповідача на його користь 29 556,73 грн., матеріальної шкоди + 5000,00 грн. моральної шкоди +10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу = 44 556,73грн. так само незрозумілий розрахунок матеріальної шкоди, вказаний в самі позовній заяві. Зокрема позивачем не вказано на підставі яких документів сума матеріальних збитків в розрахунку становить 67 600,00 грн. Враховуючи наведене та ряд розбіжностей, які стосуються ціни позову, самого розрахунку завданих збитків та той факт, що страхова виплата, яку отримав позивач повністю відшкодувала завдану йому шкоду (відповідно до звіту вих №2756 від 03.05.2023р.) вважають, що позов не підлягає до задоволення в повному обсязі. \~ \~ \~ \~15.08.2023 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що позиція представника відповідача, щодо не визнання позову, по-суті ґрунтується на двох аргументах: по-перше, враховуючи встановлений полісом № 208239348 ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих (130 000 гривень), та враховуючи фактичну вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, яка не перевищує вказаний ліміт (67 600 гривень), саме страхова компанія, є належним відповідачем по справі в частині збитку, який не перевищує зазначений ліміт;\~по-друге, висновки, що викладені у постанові ВС від 02.02.2022 року у справі № 757/54513/16 зазначені позивачем, як релевантна практика по подібним правовідносинам не можуть братись до уваги, оскільки відсутні докази про вартість ремонту без урахування зносу транспортного засобу. Представник позивача та позивач вважає таку позицію представника відповідача помилковою, а позовні вимоги цілком обґрунтованими з огляду на наступне. Межі відповідальності страхової компанії при відшкодування збитків заподіяної власнику пошкодженого транспортного засобу, та правові підстави покладання обов`язку сплатити різницю між сплаченим страховим відшкодуванням, та вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу саме на винну у ДТП особу. Встановлено, та визнається сторонами по справі, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією ПрАТ «СК «КНЯЖА ВІГ» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності водіїв 208239348 (страхова сума за шкоду заподіяну майну 130 000 гривень, франшиза 0 гривень). Як свідчить Звіт про оцінку майна № 2756 від 03 травня 2023 року складаний на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «РЕНО МЕГАН», д/н [NUMBER] без урахування зносу становить 68 699,51 гривень (п. 4.1. Звіту про оцінку), з урахуванням зносу 38 043,27 гривень (п. 4.3. Звіту про оцінку), коефіцієнт фізичного зносу 0.68 (п. 3.2 Звіту про оцінку). Посилаючись на ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та на Методику товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджену наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 страховик, який відшкодовує спричинений з вини страхувальника збиток потерпілому, сплачує лише матеріальний збиток у вигляді вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу на заміні складники. Отже відповідальність страховика обмежується не лише лімітом відповідальності за відповідним полісом, як вважає представник відповідача, а й фізичним зносом, франшизою, та у відповідних випадках утриманням ПДВ. Фактичні витрати позивача на відновлення пошкодженого ТЗ без урахування зносу склали 67 600 гривень (вартість ремонту без урахування зносу), що підтверджується кошторисом на запчастини та актом виконаних робіт ФОП СТО « [PERSON] ». Посилаючись на статті 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України та на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 203/3219/15-ц., від 02.02.2022 року у справі №757/54513/16, зазначають що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. Оскільки проведений на замовлення страховика Звіт про оцінку майна № 2756 від 03 травня 2023 року на цей час ніким не оспорений, та містить розрахунок як вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, так і без урахування зносу, а фактичні витрати позивача (ремонт без урахування зносу 67600 грн.) не перевищує висновок оцінювача про вартість такого ремонту (68699,51 грн.), то посилання відповідача на відсутність таких даних, та доказів в підтвердження фактичних витрат позивачем є безпідставним. За таких обставин саме на відповідача, як на особу, що визнана винною у вчиненні ДТП, покладається обов`язок сплатити позивачу, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням, яке не перевищує ліміт відповідальності страховика, але виплата якого здійснена в силу вимог Закону з урахуванням зносу на заміні складові частини). Вважають, свої вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають до задоволення. Ухвалою суду від 29.11.2023 року, здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. По справі призначено підготовче засідання. До участі в справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та визначено строк для подачі відзиву залученому співвідповідачу. \~ \~ \~ \~14.12.2023\~року від\~представника ПАТ\~«Українська страхова\~компанія «Княжа\~Вієна Іншуранс\~Груп» надійшов\~відзив на\~позов,\~в якому\~вони просять\~у задоволенні\~позову відмовити. Вважають, що ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» не є належним співвідповідачем, так як позивач не заявляє до них жодних позовних вимог. Зазначили, шо ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», ознайомившись із позовною заявою, у разі заявлення майбутніх позовних вимог не визнає їх у повному обсязі, оскільки Страховик здійснив виплату страхового відшкодування у відповідно до ст.22,28,29,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Рено, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу Відповідачем-2 було замовлено проведення відповідних оцінювань в ФОП [PERSON] . Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 2756, завданого власнику колісного транспортного засобу, що був складений ФОП [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу Рено, д.н.з. [NUMBER] , складає 38 043,27 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. Сума страхового відшкодування, у розмірі 38 043,27 грн. (за вирахуванням франшизи та ПДВ) була виплачена на користь Позивача, що останнім не заперечується згідно поданої позовної заяви. Зазначили, що позивачем повністю визнається правильність складеного Звіту № 2756 за замовленням Страховика та виплачена сума страхового відшкодування, оскільки посилається на Звіт Страховика та не заявляє, що не згоден із розрахунком матеріального збитку та сумою страхового відшкодування. Тому вважають, що судом безпідставно залучено ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» в якості співвідповідача у цій справі. Ухвалою суду від 25.01.2024 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач та його представник не з`явились. Надали до суду заяву в якій просили у задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість та здійснити розгляд справи без їх участі. Представник ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи проводити без участі їх представника. В задоволенні позову [PERSON] просили відмовити, оскільки позивач не заявляє до них жодних позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 02.09.2020 року, [PERSON] є власником автомобіля марки «RENAULT», 2011 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 10) Постановою Миронівського районного суду Київської області від 10 листопада 2022 року [PERSON] піддано адміністративному стягненню за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень (а.с. 8-9). [PERSON] 02 жовтня 2022 року, о 18 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , автомобільною дорогою 6 сполученням «Київ-Знамянка», не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем марки «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень (а.с. 8). Відповідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №2756 від 03.05.2023 року, виконаного на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ», вартість відновлювального ремонту автомобіля RENAULT MEGANЕ, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 68\~699,51 грн., коефіцієнт фізичного зносу складає 0,68, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні становить 38\~043,27 грн. (а.с. 13-19). Згідно кошторису вартість запчастин для відновлення автомобіля RENAULT MEGANЕ, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 44\~600 грн. (а.с. 20). Відповідно до акту виконаних робіт відновлювальний ремонт автомобіля RENAULT MEGANЕ, реєстраційний номер [NUMBER] складає 23\~000 грн. (а.с. 20 зв.). 10.05.2023 року [PERSON] звернувся до\~ПрАТ «УСК\~«КНЯЖА ВІГ»\~із заявою\~про виплату\~страхового відшкодування\~(а.с.\~10\~зв.). 12.05.2023 року адвокат Чіп Ярослав Миколайович звернувся в інтересах [PERSON] із адвокатським запитом до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», де просив надати інформацію про нарахований потерпілому розмір страхового відшкодування по даному випадку (а.с. 11). Як вбачається із листа про прийняте рішення від 15 травня 2023 року вих. № 220000631059, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розглянуло матеріали стосовно дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 жовтня 2022 року за участю автомобіля RENAULT MEGANE д.р.н. [NUMBER] , а також автомобіля RENAULT TRAFIC д.р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-208239348. Франшиза, згідно Полісу, становить 0 грн. Розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля RENAULT MEGANE д.р.н. [NUMBER] , відповідно до Звіту №2756 від 03.05.2023 року, складеного оцінювачем ФОП « [PERSON] » становить 38\~043,27 грн. На підставі викладеного, належна сума страхового відшкодування 38\~043,27 грн. буде перерахована відповідно до наданої заяви на виплату (а.с. 12 зв.). Згідно виписки по рахунку АТ КБ «ПриватБанк», 15.05.2023 року в якості страхового відшкодування [PERSON] були виплачені грошові кошти в розмірі 38\~043,27 грн (а.с. 21). Звертаючись до суду із позовом [PERSON] зазначив, що при відновленні автомобіля, сума страхового відшкодування не покрила витрати на відновлювальний ремонт, а тому просив стягнути із відповідача, на його користь різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим, за змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У цій справі сторонами не оспорюється факт ДТП за їх участі, наявність вини відповідача та отримання позивачем від страхової компанії суми страхового відшкодування. Предметом спору є обставини щодо недостатності суми страхового відшкодування для відновлення становища пошкодженого майна позивача. Факт здійснення позивачем відновлювального ремонту підтверджується наявними у справі доказами, що не спростовані відповідачем під час розгляду справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України щодо відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно зі статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічні по суті висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св18), від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц (провадження № 61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18 (провадження № 61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження № 61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19) та від 22 квітня 2020 року у справі № 756/2632/17 (провадження № 61-12032св19). Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 29.11.2023 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», позивачем позовних вимог до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не пред`являлось. Представник ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у своєму відзиві зазначив, що з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу ними було замовлено проведення відповідних оцінювань. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку №2756, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу складає 38 043,27 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини. Сума страхового відшкодування, у розмірі 38 043,27 грн. (за вирахуванням франшизи та ПДВ) була виплачена на користь позивача, що останнім не заперечується згідно поданої позовної заяви. Тобто, ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» цілком виконало обов`язок перед позивачем зі сплати страхового відшкодування у межах лімітів визначних договором страхування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, а тому не може бути зобов`язаною особою у даних спірних відносинах. Відтак, суд вважає, що посилання відповідача та її представника на те, що розмір майнової шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому всі збитки повинні бути відшкодовані страховою компанією не відповідає фактичним обставинам даної справи та є помилковими. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] 29 556,73 грн. матеріальних збитків, що дорівнюють різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Суд не приймає до уваги твердження відповідача та її представника, що наданий позивачем кошторис запчастин для відновлення не дозволяє визначити причино-наслідковий зв`язком з ДТП, що відбулось за участі сторін 02.10.2022 року, та те що даний кошторис не несе жодної інформації про те що саме вказані в ньому запасні частини були необхідні для ремонту пошкоджень яких автомобіль зазнав в наслідок ДТП, оскільки на підтвердження своїх доводів відповідач та її представник не надали суду належних доказів на спростування доводів позивача, зокрема не скористалась своїм процесуальним правом щодо з`явлення клопотання про призначення у справі відповідної судової експертизи. Стосовно заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає таке. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Внаслідок незаконних дій відповідача, позивач зазнав емоційний дискомфорт викликаний значним пошкодженням транспортного засобу. Позивач був змушений змінити звичний уклад життя задля відновлення свого порушеного права, та мусив звернутись до суду для відновлення свого порушеного права. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, глибину та тривалість моральних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку із неправомірними діями відповідача, наслідки порушення прав позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000 грн. Що стосується витрат на правничу допомогу, то слід вказати наступне. Відповідно до статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріали справи містять докази понесення позивачем на правничу допомогу адвоката витрат в розмірі 10 000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, позивачем було надано суду договір про надання професійної правничої допомоги №12/05/23-1 від 12.05.2023 року, детальний розрахунок погодженої вартості адвокатського гонорару, рахунок про оплату професійної правничої допомоги №54/23 від 16.05.2023 року та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 15801 від 16 травня 2023 року (а.с. 22, 23, 24, 24 зв.). Відповідачем по справі не було надано суду жодних клопотань чи заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідно до частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, тому понесені позивачем витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з відповідача по справі. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 10 000 грн. за надану правничу допомогу адвоката. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1080,00 грн.

Outcome: partial