Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

АТ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість заборгованості за кредитним договором у розмірі 24\~201,19 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. В обґрунтування вимог позову представник позивача посилається на те, що 26 листопада 2020 року [PERSON] уклала з позивачем Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, отримав кредит у розмірі 22\~276,69 грн., строк кредитування 36 місяців, пільговий період 12 місяців, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0, 00010%, реальна процентна ставка 67,57181 %. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем, видав їй кредитні кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Однак [PERSON] свої зобов`язання за умовами кредитного договору в повному обсязі не виконує. У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 01 червня 2024 року\~заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 26 листопада 2020 року становить загалом 24\~201,19 грн., у тому числі: -прострочена заборгованість по кредиту\~8\~830,29 грн., -прострочена заборгованість по процентам 15\~370,90 грн. До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду. Позивач просить стягнути зазначену заборгованість перед банком з [PERSON] та судові витрати,\~а саме: судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Представник \~позивача в\~судове засідання\~не з`явився,\~при цьому\~в матеріалах\~справи наявна\~заява про\~розгляд справи\~за відсутності\~сторони позивача,\~не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК\~та ухвалює заочне рішення. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. 26 листопада 2020 року [PERSON] уклала з позивачем Договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, отримав кредит у розмірі 22\~276,69 грн., строк кредитування 36 місяців, пільговий період 12 місяців, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0, 00010%, реальна процентна ставка 67,57181 %. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем, видав їй кредитні кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. Однак [PERSON] свої зобов`язання за умовами кредитного договору в повному обсязі не виконує. У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 01 червня 2024 року\~заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 26 листопада 2020 року становить загалом 24\~201,19 грн., у тому числі: -прострочена заборгованість по кредиту\~8\~830,29 грн., -прострочена заборгованість по процентам 15\~370,90 грн. До теперішнього часу відповідач не виконує свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами. Відповідно до ч.ч. 1-2\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 цього Кодексу). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Стаття 1 ЦК України\~встановлює, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Відповідно до ч.ч. 1-2\~ст. 12 ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Згідно з ч. 3\~ст.\~203\~ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відтак, сторона правочину, слідуючи власному волевиявленню, користується своїми правами та виконує обов`язки на власний розсуд, усвідомлюючи при цьому відповідні наслідки їх виконання/невиконання, передбачені законом або договором. Стаття 526 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами\~ЦК України. Згідно\~статті 623 ЦК України\~боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У відповідності до\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ними грошових зобов`язань. До відношень які виникають з кредитного договору застосовуються положення параграфа І\~глави 71 ЦК України\~(ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до\~ст.76ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень\~ст.77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі\~ст.80ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором,тому позовні вимогиАкціонерного товариства комерційний банк\~Глобус\~про стягнення заборгованості за кредитним договором, відсотків підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у сумі 3\~028,00 грн. за подачу позовної заяви, котрі підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги задоволено. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до частин першої - шостоїстатті 137\~ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренко Валерієм Петровичем укладено Договір №010224 від 01.02.2024 року про надання професійної правничої (правової) допомоги, а саме представництво та захист інтересів АТ «КБ «Глобус». Сторони визначили гонорар адвоката за Договором №010224 від 01.02.2024 року у розмірі 6 000 грн. Вказані витрати суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи, а тому заява представника позивача в частині їх розподілу між сторонами та стягнення з відповідача підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved