Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.04.2015 між [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 59. 25.11.2020 Южним міським судом Одеської області їх шлюб було розірвано, справа № 519/947/20. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Ще під час спільного проживання відповідач не виявляв жодної ініціативи щодо участі у вихованні доньки, не цікавився її життям. З донькою відповідач не бачиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач займається вихованням доньки сама. Виховання та утримання доньки здійснюється в повній мірі. Дитина має все необхідне для розвитку, проживає в хороших умовах, добре харчується. На сьогоднішній день дитина не знає батька та не має до нього ніяких почуттів. Южним міським судом Одеської області було винесено наказ по справі № 519/837/19 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 14.08.2019 в розмірі 1/4 частини його заробітку. Даний наказ перебуває на виконанні в державній виконавчій службі, станом на сьогоднішній день вищезазначений наказ не виконується та відносно нього мається заборгованість 113 279,00 грн. Таким чином, відповідач не виявляє жодної ініціативи щодо участі у вихованні доньки та наданні матеріальної допомоги на її утримання. З огляду на вказані обставини, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.34-35). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.07.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.62). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.66). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, а також шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті Судової влади України. Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явилася, направила до суду клопотання з проханням провести розгляд справи без участі їх представника за наявними в справі матеріалами, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.45-46). Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступне. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Конвенцією ООН про права дитини встановлено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 липня 2015 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Южне, Одеської області, її матір`ю є - « [PERSON] », батьком - « [PERSON] » (а.с.8). Рішенням Южного міського суду Одеської області № 519/947/20 від 25.11.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10-11). Відповідно до судового наказу у справі № 519/837/19 від 23.10.2019, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно, починаючи з 14.08.2019 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] (а.с.13). Відповідно до характеристики на [PERSON] , яка надана ліцеєм № 1 Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 01.04.2024, [PERSON] , [INFO] , учениця 3-го класу, зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, доброзичлива, врівноважена учениця. Володіє учбовим матеріалом на високому рівні. У [PERSON] є мотивація до навчання. На уроках завжди активна, уважна. Має добрий загальний розвиток, багато читає. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Була учасницею шкільного Всеукраїнського конкурсу ім. П.Яцика. Має авторитет серед однокласників. Конфліктів з однокласниками та вчителями школи не мала. Правила поведінки завжди свідомо виконує, на уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Старається брати участь у заходах класу. Учениця виховується в неповній сім`ї: мати - [PERSON] . Батько - [PERSON] не приймає участь у вихованні дитини. За весь період навчання в школі [PERSON] , батько не цікавиться успіхами дитини, не відвідує батьківські збори. Мама відвідує школу, батьківські збори, бере активну участь у житті школи та класу (а.с.14). Відповідно до характеристики на [PERSON] , наданої директором ЗДО Любов`ю Слободяник та вихователем Наталією Кіріязовою , [PERSON] , [INFO] відвідувала ЗДО № 3 Веселка 2019-2021 роках. Дитина добре йшла на контакт з дорослими та дітьми. Дисциплінована, скромна, доброзичлива. Фізично дитина розвинута добре. Розвиток дитини відповідав віковим особливостям. Матеріал засвоювала на достатньому рівні. Дівчинка завжди була активна, уважна. Мала авторитет серед однокласників. Конфліктів з дітьми та вихователями не мала. Правила поведінки завжди свідомо виконувала, садок без поважних причин не пропускала, завжди охайно одягнута. Дівчинка виховувалась в неповній сім`ї. Мати, [PERSON] , відвідувала садок, батьківські збори, брала активну участь у житті групи та садочка. Батько, [PERSON] , не приймав участь у вихованні дитини. За весь період перебування в садочку [PERSON] , батько не цікавився успіхами дитини, не відвідував батьківські збори (а.с.15). З характеристики на [PERSON] , яка надана 27.03.2024 ФОП [PERSON] магазин 1000+1 дрібниця вбачається, що [PERSON] , [INFO] , останнє місце роботи продавець в магазині 1000+1 дрібниця. Загальний стаж на займаній посаді 4 роки. За час роботи зарекомендувала себе як відповідальний і дисциплінований працівник. Взаємовідносини з колективом склалися хороші, підтримувала співробітниць в складний період, але при цьому дотримується корпоративних правил і норм (а.с.16). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 4975 від 25.03.2024, здійсненого державним виконавцем Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), боржник [PERSON] станом на 19.03.2024 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 113 279,00 грн. (а.с.17). Відповідно до листа Служби у справах дітей виконавчого комітету Канівської міської ради № 262 від 16.05.2024, 14.05.2024 представниками служби було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою двері будинку ніхто не відкрив. В поштовій скринці було залишено запрошення [PERSON] до служби. Цього ж числа до служби зателефонував [PERSON] та повідомив, що він на даний час перебуває за кордоном та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.51). Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено статтею 7 СК України, згідно з положеннями якої, жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків, як позбавлення батьківських прав. Так згідно з ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. З огляду на зміст норми закону, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли мати (батько) не просто не виконує свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст. 150 СК України. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчим комітетом Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 14.05.2024 за № 605/22-06-02 надано висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.57-зворот - 58). Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт оскарження заявником заяви про позбавлення батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до сина (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року). Верховний Суд у постанові від 24.10.2018 по справі № 761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що [PERSON] жодних спроб на відновлення відносин зі своєю донькою не робив та самоусунувся від її виховання та утримання. Будь-яких доказів, які могли б спростувати вказані вище обставини відповідачем до суду надано не було, факти створення будь-ким перепон у спілкуванні відповідача зі своєю донькою судом не встановлені та відповідачем про такі не повідомлені, відповідач до служб у справах дітей з подібними заявами про створення йому перешкод у спілкуванні зі своєю дитиною не звертався. В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї доньки [PERSON] , [INFO] , не забезпечує її необхідним навчанням, медичним доглядом, вихованням та матеріальним забезпеченням, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на свідоме небажання відповідача належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину та займатись її вихованням. Свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Оцінюючи зібрані у справі докази, враховуючи вказані обставини, з метою захисту законних прав та дотримання інтересів малолітньої дитини, забезпечення умов для її належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав - підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved