Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

25.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя у якій просив визнати, що вантажопасажирський автомобіль VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] ; легковий автомобіль ВАЗ 2004 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] ; малі архітектурні форми С-143, С-144 та С-145, що розміщені за адресою [ADDRESS] , дозвіл на розміщення яких був наданий [PERSON] . ухвалою Львівської міської ради № 3087 від 03.12.2009р. «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 18.12.2008 № 2311 та змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 № 2685» є спільною сумісною власністю подружжя; визначити, що частка кожного з них в майні, а саме: вантажопасажирському автомобілі VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] ; легковому автомобілі ВАЗ 2104 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] ; малих архітектурних формах С-143, С-144 та С-145, що розміщені за адресою вул.Сихівська, 18 в м.Львові, дозвіл розміщення яких був наданий [PERSON] . ухвалою Львівської міської ради № 3087 від 03.12.2009р. «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 18.12.2008 № 2311 та змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 № 2685» є спільною сумісною власністю подружжя становить по в ідеальній частці; виділити позивачу у власність вантажопасажирський автомобіль VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] ; малу архітектурну форму С-143, що розміщена за адресою вул.Сихівська, 18 в м.Львові, дозвіл на розміщення яких був наданий [PERSON] . ухвалою Львівської міської ради № 3087 від 03.12.2009р. «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 18.12.2008 № 2311 та змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 № 2685»; виділити у власність [PERSON] : легковий автомобіль ВАЗ 2104 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] ; малі архітектурні форми С-144 та С-145, що розміщені за адресою [ADDRESS] , дозвіл на розміщення яких був наданий [PERSON] . ухвалою Львівської міської ради № 3087 від 03.12.2009р. «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 18.12.2008 № 2311 та змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 № 2685». Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2015 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. [PERSON] подала до [PERSON] зустрічну позовну заяву про припинення права на частку у якій просила припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку в квартирі за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Протокольною ухвалою без виходу суду у нарадчу кімнату від 13.07.2015 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом. 28.03.2016 року [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 21.09.2016 року зупинено провадження у цивільній справі до вирішення Сихівським районним судом м.Львова цивільної справи за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Галицькі забавки», треті особи [PERSON] , [PERSON] , Реєстраційна служба ЛМУЮ, про витребування об`єктів нерухомості, скасування державної реєстрації прав та їх обтяження на об`єкти нерухомості, визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.11.2019 року поновлено провадження у справі. 11.12.2019 року [PERSON] подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.12.2019 року розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.01.2020 року зупинено провадження у цивільній справі до набрання законної сили рішення Верховного Суду у справі №464/1455/16-ц, провадження №61-20636 ск 19 за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Галицькі Забавки", [PERSON] , [PERSON] , треті особи Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, [PERSON] про витребування об`єктів нерухомості, скасування державної реєстрації прав та їх обтяження на об`єкти нерухомості, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2021 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17.12.2021 року зупинено провадження у цивільній справі до набрання законної сили рішення Господарського суду Львівської області у справі №464/1455/16-ц за позовом [PERSON] до приватного підприємства "Галицькі Забавки", [PERSON] , [PERSON] , треті особи Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, [PERSON] про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників, визнання недійсним правочину щодо передачі майна, скасування актів прийому-передачі нерухомого майна, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень на об`єкти нерухомості, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.09.2022 року поновлено провадження у справі. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.11.2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку залишено без розгляду. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 22.11.2022 призначено у справі комплексну експертизу, провадження зупинено. 26.04.2023 року у суд надійшов висновок експерта №49-Е від 20.04.2023 року. 13.10.2023 року до суду найдійшов висновок експерта №48-Е від 09.10.2023 року. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.11.2023 року поновлено провадження у справі. 07.12.2023 року [PERSON] подав заяву у порядку ст. 49 ЦПК України. 12.12.2023 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] із позовом про поділ майна подружжя, якому просить: визнати металеву конструкцію (павільйон) за адресою [ADDRESS] , площею 8,71 кв.м., металеву конструкцію (павільйон) за адресою [ADDRESS] , площею 17,85 кв.м., металеву конструкцію (павільйон) за адресою [ADDRESS] , площею 20,3 кв.м., вантажопасажирський автомобіль «VOLKSWAGEN L.T. 35 2.8 TDi COMBI» 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , легковий автомобіль «ВАЗ-21043 5МТ» 1993 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на металеву конструкцію (павільйон) за адресою [ADDRESS] , площею 8,71 кв.м.; визнати за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на металеву конструкцію (павільйон) за адресою [ADDRESS] , площею 17,85 кв.м.; визнати за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на металеву конструкцію (павільйон) за адресою [ADDRESS] , площею 20,3 кв.м.; визнати за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на вантажопасажирський автомобіль «VOLKSWAGEN L.T. 35 2.8 TDi COMBI» 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; визнати за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя право власності на легковий автомобіль «ВАЗ-21043 5МТ» 1993 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] .; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за її частку у спільному майні в розмірі 6 743 грн. (шість тисяч сімсот сорок три гривні 15 коп.). В обгрутнтування позовних вимог покликається на те, що 07.06.2001 з [PERSON] зареєструвала шлюб, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.08.2015 розірвано. Від шлюбних відносин у сторін є двоє дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] В період шлюбу набули у власність, а саме: 12.04.2003 легковий автомобіль ВАЗ 2104 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , 11.06.2013 вантажопасажирський автомобіль VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , а також були придбані будівельні матеріали з яких за адресою [ADDRESS] було змонтовано три малі архітектурні форми. А відтак, вказане майно є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. Зазначає, що транспортними засобами [PERSON] користується самостійно з моменту купівлі таких, після розірвання шлюбу [PERSON] продовжує одноособово ними користуватися, а тому доцільно вирішити спір в цій частині визнати за [PERSON] право власності на вказані автомобілі. Вказала, що легковий автомобіль ВАЗ 2104 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] придбаний в період шлюбу на ім`я [PERSON] 12.04.2003 та Вантажопасажирський автомобіль VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] був придбаний 11.06.2013 року в період шлюбу і також зареєстрований на ім`я [PERSON] . Згідно висновку експерта від 20.04.2023 № 49-Е встановлено, що ринкова вартість вантажопасажирського автомобіля «VOLKSWAGEN L.T. 35 2.8 TDi COMBI» 2006 року випуску, становить 287679 грн. Ринкова вартість легкового автомобіля «ВАЗ-21043 5МТ» 1993 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , становить 18499 грн. Щодо металевих конструкцій вказують, що згідно висновку експерта від 09.10.2023 № 48-Е встановлено ринкову вартість павільйону за адресою [ADDRESS] , площею 8,71 кв.м., становить 54403,44 грн., павільйону за адресою м.Львів, вул. Сихівська, 18, площею 17,85 кв.м., становить 111492,70 , павільйону за адресою [ADDRESS] , площею 20,3 кв.м., становить 126795,63 грн. Вказали, що поділ малих архітектурних форм, як того бажає [PERSON] провести не можливо, оскільки земельна ділянка під МАФ має цільове призначення та виділена саме позивачу, тому враховуючи, що саме малі архітектурні форми фактично знаходяться у користуванні позивача, а тому слід при поділі майна залишити у її власності. Оскільки металеві конструкції (павільйони) та автомобілі були придбані нами під час перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя, вважаю, що вказане майно є спільним сумісним майном подружжя, їх частки є рівними, поділ, яких проводиться відповідно до ст. 71 СК України. При визначені компенсації вартості частки при поділі майна, слід взяти суму вказану у висновку експерта від 20.04.2023 № 49-Е ринкову вартість автомобілів, а саме : 287 679 грн. + 18499 грн. = 306 178 грн., також суму вказану у висновку експерта від 09.10.2023 № 48-Е ринкову вартість павільйонів, а саме: 54 403,44 грн.+ 111 492,70 грн. + 126 795,63 грн.= 292 691,77 грн., 306 178 грн.+ 292 691,77 грн.= 598 869,77 грн., 598 869,77 грн. : 2 = 299 435, грн., а тому з [PERSON] підлягає стягненню в рахунок компенсації різниці вартості часток при поділі автомобілів та павільйонів грошову суму у розмірі 6 743 грн. ( 598 869,77 грн. загальна сума : 2 = 299 435 грн. по кожному, 306 178 грн. -вартість автомобілів, якими користується [PERSON] ) - 299 435 грн. -1/2 кожного = 6 743 грн. Просить позов задовольнити. Протокольною ухвалою без виходу суду до нарадчої кімнати від 18.12.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. 02.01.2024 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву у якому просив позов [PERSON] в частині визнання майна, що підлягає поділу, спільним майном подружжя задовольнити, в решті позовних вимог відмовити. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя до судового розгляду. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 17.04.2024 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя залишено без розгляду. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30.05.2024 року залучено до участі у справі як третіх осіб Львівську міську раду та Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, відповідач [PERSON] 12.09.2024 року подав заяву у якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності його представника. У судовому засіданні представник третьої особи Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради - Григорович Р.Р. не заперечив задоволенню позову. Представник третьої особи Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначенийзакономабо договором (стаття 5 ЦПК України). Згідно з ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим. Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації. Як вбачається із матеріалів справи 07.06.2001 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.08.2015 розірвано. Від шлюбних відносин у них є двоє дітей - [PERSON] - [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із матеріалів справи за період шлюбу сторони набули у власність, а саме: 12.04.2003 легковий автомобіль ВАЗ 2104 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , 11.06.2013 вантажопасажирський автомобіль VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] , а також були придбані будівельні матеріали з яких за адресою [ADDRESS] було змонтовано три малі архітектурні форми, а відтак вказане майно є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. Легковий автомобіль ВАЗ 2104 рік випуску 1993, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] придбаний в період шлюбу на ім`я [PERSON] 12.04.2003 та Вантажопасажирський автомобіль VOLKSWAGEN 2006 року випуску, номер кузова [NUMBER] , д.н. [NUMBER] був придбаний 11.06.2013 року в період шлюбу і також зареєстрований на ім`я [PERSON] . Згідно висновку експерта від 20.04.2023 № 49-Е встановлено ринкова вартість вантажопасажирського автомобіля «VOLKSWAGEN L.T. 35 2.8 TDi COMBI» 2006 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , становить 287679 грн. Ринкова вартість легкового автомобіля «ВАЗ-21043 5МТ» 1993 року випуску, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , становить 18499 грн. 29.03.2010 між [PERSON] та Львівською міською радою укладено договори оренди землі для обслуговування малих архітектурних форм за адресою [ADDRESS] , загальною площею, 15,7 кв.м.; 13, 7 кв. м.; 5.3. кв.м. строком дії на 2 (два) роки. [PERSON] згідно Паспортів прив`язки вказаних павільйонів та укладених з Львівською міською радою Договорів оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, розміщено вказані малі архітектурні форми на земельних ділянках, що належать Львівській міській раді та перебувають у користуванні саме, у позивача, що встановлено рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 06.04.2021 у справі № 462/5748/20. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 06.04.2021 справа № 462/5748/20, позов Львівської міської ради до [PERSON] , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", третя особа : Управління державної реєстрації Львівської міської ради про визнання недійсними та скасування запису про державну реєстрацію права власності - задоволено. Припинено право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: павільйон, загальною площею 5,3 кв. м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 595946346101, номер об`єкта в РПВН 34076160; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: павільйон, загальною площею 5,3 кв. м., який розташовано за адресою : [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 595946346101, номер об`єкта в РПВН 34076160; припинено право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: павільйон, загальною площею 15,7 кв. м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 596945046101, номер об`єкта в РПВН 34076578; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: павільйон, загальною площею 15,7 кв. м., який розташовано за адресою : [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 596945046101, номер об`єкта в РПВН 34076578; припинено право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна: павільйон, загальною площею 13,7 кв. м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 596071546101, номер об`єкта в РПВН 34076376; скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна павільйон, загальною площею 13,7 кв. м., який розташовано за адресою : [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 596071546101, номер об`єкта в РПВН 34076376. Відповідно до договорів №С-2523-20, №С-2524-20 , №С-2525-20 від 12.03.2020 року [PERSON] надано право на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових споруд на умовах оренди площею 10кв.м, 20 кв.м., 20 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договорів №С-2523-20, №С-2524-20 , №С-2525-20 від 16.01.2024 року про внесення змін до договорів від 12.03.2020 року вбачається, що термін дії договорів вважається продовженим до 31.12.2025 року. Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.07.2022 року у справі №464/1455/16-ц встановлено, що три павільйони за адресою: [ADDRESS] площею до реконструкції 15,7 кв.м, а після реконструкції 20,3 кв.м., площею до реконструкції 13,7 кв.м, а після реконструкції 17, 85 кв.м., площею до реконструкції 5,7 кв.м, а після реконструкції 8,71 кв.м. є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Згідно Висновку експерта від 09.10.2023 № 48-Е встановлено ринкову вартість павільйону за адресою [ADDRESS] , площею 8,71 кв.м., становить 54403,44 грн., павільйону за адресою [ADDRESS] , площею 17,85 кв.м., становить 111492,70 грн., павільйону за адресою [ADDRESS] , площею 20,3 кв.м., становить 126795,63 грн. Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» мала архітектурна форма це невелика споруда декоративного, допоміжного чи іншого призначення, що використовується для покращення естетичного вигляду громадських місць і міських об`єктів, організації простору та доповнює композицію будинків, будівель, їх комплексів. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; монументальна, декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); садово-паркове освітлення, ліхтарі; сходи, балюстради; паркові містки; обладнання дитячих ігрових майданчиків; павільйони зупинок громадського транспорту; огорожі, ворота, ґрати; меморіальні споруди (надгробки, стели, обеліски тощо); рекламні та інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші об`єкти, визначені законодавством. Крім того, частиною другою наведеної статті передбачено, що до малих архітектурних форм також відносяться тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності одноповерхові споруди, що виготовляються з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюються тимчасово, без улаштування фундаменту, а також тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності, яка може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Не підлягають державній реєстрації речові права на малі архітектурні форми (частина 4 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Водночас, згідно з пунктом 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 №105, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за №880/12754, до малих архітектурних форм у зеленому господарстві віднесено штучні архітектурно-об`ємні елементи садово-паркової композиції: альтанки, бесідки, ротонди, перголи, трельяжі, арки, кіоски, павільйони, палатки, знаки, які об`єднані загальним художнім задумом, що виконують утилітарні та декоративні функції, садово-паркові меблі, обладнання ігрових та господарських майданчиків, декоративні вази, паркові скульптури, урни, питні фонтанчики тощо. Не підлягають державній реєстрації речові права тимчасові споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є можливим без їх знецінення та зміни призначення. Таким чином, можливо прийти до висновку, що тимчасові споруди або малі будівельні форми не є нерухомим майном, не потребують державної реєстрації. Документів, що посвідчують на них право власності не існує, а отже не існує і предмету, який засвідчується відповідним документом. Відповідно, якщо тимчасові споруди не є предметом поділу, розподілу між подружжям підлягають лише фактичні витрати з сімейного бюджету, що були використані на купівлю тимчасових споруд. А тому висновки експертизи про ринкову вартість павільйонів не можуть трактуватися, при поділі майна, як споруди, а лише, як металеві конструкції, які придбані за спільні кошти подружжя. Враховуючи, що саме малі архітектурні форми фактично знаходяться у користуванні позивача, а тому слід при поділі майна залишити їх у її власності. Оскільки металеві конструкції (павільйони) та автомобілі були придбані сторонами під час перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя, а тому, вказане майно є спільним сумісним майном подружжя, їх частки є рівними. При визначені компенсації вартості частки при поділі майна, слід взяти суму вказану у висновку експерта від 20.04.2023 № 49-Е ринкову вартість автомобілів, а саме : 287 679 грн. + 18499 грн. = 306 178 грн., також суму вказану у висновку експерта від 09.10.2023 № 48-Е ринкову вартість павільйонів, а саме: 54 403,44 грн.+ 111 492,70 грн. + 126 795,63 грн.= 292 691,77 грн., 306 178 грн.+ 292 691,77 грн.= 598 869,77 грн., 598 869,77 грн. : 2 = 299 435, грн., а тому з [PERSON] підлягає стягненню в рахунок компенсації різниці вартості часток при поділі автомобілів та павільйонів грошову суму у розмірі 6 743 грн. ( 598 869,77 грн. загальна сума : 2 = 299 435 грн. по кожному, 306 178 грн. -вартість автомобілів, якими користується [PERSON] ) - 299 435 грн. -1/2 кожного = 6 743 грн. За наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved