Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачі - [PERSON] , [PERSON] , звернулись 14 жовтня 2024 року до Любашівського районного суду Одеської області із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх позовних вимог, вказують, що [INFO] померла - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, а саме земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 5123383800:01:001:0586, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 302143. Вони являються єдиними спадкоємцями за заповітом, але не можуть оформити свої спадкові права на вказане майно, так як відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 302143. Вони звернулися до нотаріальної контори з приводу спадщини, де їм роз`яснили, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а тому необхідно звернутись до суду. Вказуючи на зазначені обставини, позивачі просили визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Позивачі згідно письмової заяви просили справу розглянути у їх відсутність, позов просили задовольнити. Відповідач Любашівська селищна рада Одеської області відзиву на позов не надала, був повідомлений про день, час та місце слухання справи шляхом надсилання поштового повідомлення, надіслала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 15). Із Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 302143 видно, що [PERSON] має право на земельну ділянку площею 2.0 га, кадастровий номер 5123383800:01:001:0586 (а.с. 7). Із заповіту, посвідченого 21 січня 2020 року приватним нотаріусом, який не змінено та не скасовано, видно, що [PERSON] заповіла все належне їй майно [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Приймаючи до уваги викладене, відповідно до ст. 1234 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] (а.с. 13). З листа нотаріуса № 02-16 від 14.09.2024 року видно, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видати неможливо через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 6). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. При вирішенні спору по суті суд враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положення ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст.1270 ЦК України, строк для прийняття спадщини встановлено у шість місяців. [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 6). Відповідно до ст. 1234 ЦК України [PERSON] за життя заповіла все належну їй земельну ділянку позивачам по справі, а тому вони являються спадкоємцем за заповітом після її смерті. Положенням ч. 1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Приймаючи до уваги, що в зв`язку з втратою правовстановлюючого документу - державного акту на право власності на земельну ділянку, позивачі не можуть реалізувати своє право власності на земельну ділянку та зареєструвати його, суд вважає, що є достатні підстави про визнання за ними права на земельну ділянку. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивачі успадкували зазначене спадкове майно, яке є об`єктом права приватної власності, у зв`язку із чим є підстави для визнання за ними права власності на спадкове майно. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити понесені судові витрати за сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved