Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

27.02.2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов позов від ТОВ «Харківгаз Збут» до відповідача [PERSON] в якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожитий природний газ в сумі 11364,14 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 року згідно з Постановою НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року забезпечує природним газом населення міста Харкова для побутових потреб шляхом його постачання до об`єктів споживачів - житлових будинків, надає послуги з газопостачання. За адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на імя [PERSON] . Відповідно до п. 2 Розділу III «Правил постачання природного газу», затверджених\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Представник позивача зазначає, що постачання природного газу відбулось в результаті цивільно-правових відносин на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства, оскільки замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, контрагент може вчинити дії, які підтверджують наявність правовідносин між контрагентами, зокрема прийняти товар, сплатити відповідні суми, підписати документи, які підтверджують факт отримання послуги, тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду споживача на укладання договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач нерегулярними оплатами підтверджував факт споживання послуги з газопостачання та приєднання до умов типового договору. Однак, внаслідок систематичного нехтування боржником своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з газопостачання утворилася значна сума заборгованості за період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року, що склала 11364,14 грн. 18.07.2003 року ТОВ «Харківгаз Збут» звернулось до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання з [PERSON] , сплативши судовий збір 268,40 грн. 18 липня 2023 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ у справі №639/3808/23 за заявою ТОВ «Харківгаз Збут» про стягнення заборгованості за андані послуги з газопостачання в розмірі 11364,14 грн., а також судовий збір в сумі 268,40 грн. 21 серпня 2023 року ухвалою Жовтеквого районного суду м. Харкова було скасовано судовий наказ у справі №639/3808/23. Приймаючи до уваги, що існує спір про право, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання природного газу. Призначено судове засідання. 25 березня 2024 року через канцелярію суду відповідачем [PERSON] надано заперечення на позовну заяву. Відповідно до яких, просить відмовити у задоволені позову. Зазначив, що згоди або заяв до приєднання до умов договору з ТОВ «Харківгаз збут» на постачання газу не надавав; часткові оплати, на які спирається ТОВ «Харківгаз збут» виконані у вигляді пільг та оплат [PERSON] , яка теж мешкає за адресою [ADDRESS] , що підтверджує відсутність договірних відносин між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Харківгаз збут». Інших доказів про договірні відносини між відповідачем та ТОВ «Харківгаз збут» з боку позивача до суду не надано. Всупереч норм та вимог законодавства України позивачем безпідставно та бездоказове відповідачем призначено [PERSON] , який не є повноправним власником. Між позивачем та відповідачем не має ніяких підтверджених договірних відносин, а лише припущення. Тобто одностороннє призначення з боку ТОВ «Харківгаз збут» любої людини стороною договору, не може розглядатися як договірні відносини, а тим паче як докази у справі. \~ \~ \~ \~Крім того надані ТОВ «Харківгаз збут» до суду матеріалі, не мають підстав та відповідного оформлення , та не можуть розглядатися як докази, а саме: - роздруківка фінансового стану за рахунком 1310294768 не має реєстрації, дати складу, та відповідної бухгалтерської печатки та підпису, тобто є інформаційним, а не офіційним документом, тому не може бути відповідним доказом. Роздруківка типового договору надана у мікроскопічному та не читаємому шрифті, що є неповаго до суду та відповідача, неможливістю ознайомитися з його текстом. Сума заборгованості за спожитий газ з урахуванням нарахувань та оплат повинна складати 948 грн.92 коп. ( 10259.16 коп. - 9310 гр.24 коп.= 948 грн.92 коп.) Крім того, на 01 листопада 2021 року по рахунку 1310294768 сервісною службою ТОВ «Харківгаз збут» підтверджено не лише відсутність заборгованості, а навпаки переплата. Також сервісною службою ТОВ «Харківгаз збут» підтвердженого за листопад було спожито 444 м.3 , а не як вказано в наданому до позову інформаційному аркуші ТОВ «Харківгаз збут» - 1542 м.3. Вказані обставини свідчать про сумнів достовірсності наданого ТОВ «Харківгаз збут» розрахунку спожитого газа та оплат по рахунку 1310294768. 29 квітня 2024 року представником позивача подано відповідь на відзив. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. При цьому зазначив, що будинок придбаний у шлюбі на ім`я його дружини. За його особистим зверненням на його ім`я було відкрито особовий рахунок, квитанції приходили на його ім`я, які сплачувала дружина та інші члени родини. Зазначив що тривалий час не мешкає в будинку. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ТОВ «Харківгаз Збут» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України. На ТОВ «Харківгаз Збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Харківгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , та на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджено відповідачем. Будинок [ADDRESS] , відповідно до копії договору купівлі продажу від 17.07.2002 року належить дружині відповідача [PERSON] . Як зазначено відповідачем майно придбано в шлюбі та є спільним майном подружжя (а.с. 23). Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827, ЗУ «Про ринок природного газу», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс) затвердженого постановою Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, який визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційне веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «Харківгаз Збут» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015. Відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затвердженопостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500, цей типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником (п. 1.1), розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 4.3), при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим договором має бути здійснена Споживачем в термін, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунку (п. 4.6.). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання та розподілу природного газу віднесено до комунальних. Пунктом 5 частини 2 статті 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку визначені договором. Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Як вбачається знаданих позивачем документів, відповідач фактично споживав природний газ, наданий позивачем, після офіційного опублікування договору таким постачальником. Фактом згоди про приєднання умов договору (акцептування заяви-приєднання) є періодичні сплати за поставлений природний газ, а також факт фактичного споживання природного газу. Таким чином, між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу. Пунктом 1 частини 1статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`передбачено право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає визначений частиною 1статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаий був своєчасно і в повному обсязі оплачувати комунальні послуги з газопостачання. Пунктом 14 Розділу III Правил закріплено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. Якщо побутовий споживач не здійснив оплату з спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (п. 17 Розділу III Правил). Відповідно до абз. 2 п. 22 Розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. TOB «Харківгаз Збут» виконало свої зобов`язання та надало споживачу послуги з газопостачання відповідно до договору. Проте, відповідач в порушення вимог закону за надані послуги в повному обсязі не сплачувала кошти, що призвело до утворення заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] боржник [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , однак внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з газопостачання відповідач має заборгованість за період з 01.11.2020 року по 30.04.2022 року в сумі 11 364,14 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 6). Ухвалою Жовтневого суду м. Харкова від 21.08.2023 року заяву [PERSON] про скасування судового наказу від 18.07.2023 року по справі №639/3808/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання\~задоволено. Скасовано судовий наказ Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2023 року по справі №639/3808/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] за послуги з газопостачання у розмірі 11364,14 грн., а також судовий збір у розмірі 268,40 грн. Роз`яснено ТОВ «Харківгаз Збут», що стягувач має право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 5). За змістом ч. 2\~ст. 166 ЦПК України\~заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з газопостачання в порядку позовного провадження. Відповідно до ч.1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. ст. 13,14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з газопостачання віднесено до комунальних та відповідно до п. 5 ч. 3 ст.\~20\~зазначеного закону споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань є неустойка (штраф,пеня) (ст. 546 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки ним не надано ніяких доказів на підтвердження відсутності заборгованості, або невідповідності показників лічильника. Крім того, суд критично ставиться до твердження, що відповідач не був повідомлений належним чином про перерахунок суми за кубометр газу. Нарахування за використаний споживачем природний газ було здійснено постачальником ТОВ «Харківгаз Збут» за інформацією про об`єми та обсяги споживання природного газу, яка надходить віл Оператора ГРМ АТ «Харківгаз». Відповідач фактично не погоджується з визначеним його відповідачем, проте особовий рахунок відкритий на його ім`я, в якому зазначені особові данні (дата народження та РНОКПП)\~та обсягом спожитого газу. Та як зазначено відповідачем саме за його зверненням було відкрито особовий рахунок на його імя. В підтвердження розбіжностей посилався на смс інформування оператора, надавши скріншоти мобільного пристрою щодо передачі інформації (а.с. 27 - 28). Відповідно до скріншоту показників за о/р [NUMBER] ( [ADDRESS] ), різниця показів з 31.07.2021 4556,01 м3 та 03.12.2021 6098,30 м3 складає 1542,29 м3, що відповідачає обсягу природного газу за листопад, зазначеному у довідці по нарахуванням. Доданої до позову Відно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно пункту 5 глави 4 розділу IX Кодексу, після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт·год, Гкал, МДж. Оператор ГРМ відповідно до вимог\~Кодексу ГТС\~передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. Виходячи з викладеного, враховуючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» про стягнення заборгованості засновані на законі та договорі, підтверджуються належними та достатніми доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах\~учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн. (268,40 грн. за подачу заяви про видачу судового наказу + 2759,60 грн. за подачу позову) підлягає стягненню на користь позивача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved