Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

16 липня 2024 року, засобами електронного зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява, відповідно до змісту якої адвокат Столітній М.М., діючи в інтересах ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості в розмірі 78\~903 грн, з яких: 19\~800 грн сума тіла кредиту та 59\~103 грн сума відсотків за користування кредитом. Крім цього, просить стягнути із відповідача сплачену суму судового збору у розмірі 2\~422, 40 грн та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 20 січня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №6287335 про надання споживчого кредиту. Як стверджує сторона позивача даний Кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року, розміщених на їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Обумовлена сторонами договору сума кредиту складала 19\~800 грн, строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів, з датою повернення кредиту та останнього платежу 15 січня 2024 року, стандартна процентна ставка 1,99% у день. Кредитор за умовами даного Договору свої зобов`язання виконав, надавши кредит у сумі 19\~800 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , вказаною ним у заяві на отримання кредиту. У свою чергу, відповідач зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконав. 25 вересня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №25.09/2023-Ф, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив позивачу права грошової вимоги, у тому числі і за кредитним договором, укладеним з відповідачем. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено, шляхом направлення повідомлення на електронну пошту відповідача, вказану ним при укладенні Кредитного договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Відтак, усупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не здійснив повернення наданого йому кредиту та відсотків у строки, передбачені кредитним договором. Станом на дату звернення до суду із вказаним позовом заборгованість за даним Кредитним договором становить 78\~903 грн, з яких: 19\~800 грн сума тіла кредиту та 59\~103 грн сума відсотків за користування кредитом. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору у добровільному порядку, позивач був вимушений звернутися до суду з метою захисту порушених прав. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 30 вересня 2024 року. Додатково, за клопотанням сторони позивача, зобов`язано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду належним чином завірені копії документів по справі. 24 вересня 2024 року на виконання вищевказаної ухвали суду, засобами поштового зв`язку, від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшли витребувані документи по справі. Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» явку свого представника у судове засідання не забезпечило. При цьому, у прохальній частині позову заявляли вимогу щодо здійснення розгляду справи, у випадку відсутності відзиву, за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку засобами поштового зв`язку за адресою його зареєстрованого місця проживання (а.с. 92), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 93). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити за наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНИ», в особі якого діяв директор [PERSON] , та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №6287335 (а.с. 15-20), шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С2940», на умовах поворотності, строковості та платності, відповідно до положень якого сторони Договору узгодили наступні умови. Згідно п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.4.1, 1.5, 1.5.1, 1.6, 1.7 вказаного Договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» надає [PERSON] кредит у гривні, а останній, як споживач, зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає - 19\~800 грн. Строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати відсотків кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. У споживача відсутнє право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених Договором. Тип процентної ставки фіксована - 1,99% (стандартна процентна ставка) у день та 1,89% (знижена процентна ставка) у день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 29\~653,85% річних за стандартною ставкою; 27\~238,98% річних за зниженою ставкою. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п. 2.1. Договору №6287335). Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору. Порушення умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 6.1.-6.2. Договору №6287335). Крім того, 04 жовтня 2021 відповідачем, аналогічним чином підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С2940»: Паспорт споживчого кредиту (а.с. 22-23), де сторонами за згаданим кредитним договором своїми підписами додатково затверджено істотні умови такого кредиту, та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №6287335 від 20 січня 2023 року) (а.с. 20 зворот). На підтвердження позовних вимог стороною позивача також було подано копію Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджених наказом директора ТОВ «Авентус Україна» №205-ОД від 10 лютого 2022 року, які набрали законної сили 10 лютого 2022 року та були розміщені на їх сайті https://creditplus.ua (а.с. 56-65). Обумовлену Договором суму кредиту у розмірі - 19\~800 грн, 20 січня 2023 року було зараховано відповідачу на належну йому платіжну картку [NUMBER] , що доводиться: повідомленням директора ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» №20231010-3 від 10 жовтня 2023 року та відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК №20.1.0.0.0/7-240913/38424 від 18 вересня 2024 року (а.с. 66-67, 94), що сприймається судом, як належне підтвердження виконання позикодавцем умов вказаного договору. Повноваження директора [PERSON] щодо права вчиняти юридичні дії від імені ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також матеріалами справи щодо реєстрації фінансової установи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 44, 48). Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання споживчого кредиту між його сторонами в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, дані паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодився з запропонованими умовами договору та підписав його. Факт підписання сторонами зазначених Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та первісним позикодавцем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання споживчого кредиту. На переконання суду вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору про надання споживчого кредиту відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано наступні документи. Копія Договору факторингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року, відповідно до умов якого вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ», як клієнт, відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактору, права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредиторами та боржниками (а.с. 30-34). Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Ціна продажу за Договором становить 1\~773\~409,78 грн (п. 3.3. Договору факторингу №25.09/23-Ф). Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу, передбаченої п. 3.3. цього Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі реєстру боржників, шляхом безготівкового перерахування коштів за вказаними реквізитами (п. 3.4. Договору факторингу №25.09/23-Ф). Факт належного виконання вищевказаних положень умов Договору факторингу доводиться копіями відповідних платіжних інструкцій в національній валюті від 29 вересня 2023 року, на підставі яких ТОВ «ФІНТРАСТ Україна», як платних, перерахувало на користь отримувача ТОВ «АВЕНТУС Україна» коштів на загальну суму - 1\~773\~409,78 грн (а.с. 41, 42, 43). Також сторонами угоди 25 вересня 2023 року було укладено акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №25.09/23-Ф від 25 вересня 2023 року (а.с. 38 зворот, 39), згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 10\~782, що слугує твердженням переходу відповідних прав вимоги заборгованості від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», у тому числі, і щодо заборгованості відповідача [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за Кредитним договором №6287335 на загальну суму 55\~261, 80 грн, який включений у відповідний Реєстр боржників за №9\~672 (а.с. 27). При цьому, суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір факторингу, укладений між первісним кредитодавцем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», скасований, відповідачем не надано. Щодо вказаного відступлення права вимоги [PERSON] було повідомлено електронним зв`язком, шляхом направлення на його електронну адресу, відповідного повідомлення (а.с. 25). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем права відповідної грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту №6287335, укладеним 20 січня 2023 року з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» щодо заборгованості у загальному розмірі 55\~261, 80 грн, з яких: 19\~800 грн заборгованість за тілом кредиту та 35\~461, 80 грн заборгованість по відсотках, що доводиться відповідним розрахунок здійсненим позивачем (а.с. 73-79). Також, суд вважає математично обґрунтованим подальше нарахування позивачем заборгованості, розмір якої становить - 78\~903 грн, з яких: 19\~800 грн заборгованість за тілом кредиту та 59\~103 грн - заборгованості по відсотках, нарахованих за ставкою - 1.99% на добу, за період - 150 днів прострочення, що обумовлено Договором. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору про надання споживчого кредиту відповідач [PERSON] допустив порушення обумовлених зобов`язань, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав, що свідчить про наявність вказаної позивачем заборгованості. Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості не спростовувався, оскільки останнім будь-яких заперечень щодо його змісту до суду не надано, а тому суд вважає його математично обґрунтованим та погоджується з розрахунком, заявленим позивачем, та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~422 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. При цьому, що стосується заявлених вимог щодо розподілу судових витрат в частині наданої сторонам правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонам доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10\~000 грн. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача було долучено до матеріалів справи наступні документи: - копія свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю Столітньому М.М. та копія ордеру про надання правничої допомоги серії АІ №1652470 від 10 липня 2024 року та (а.с. 21, 45); - копія Договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с. 68-69); - копія Звіту про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року, укладеного 10 липня 2024 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» та адвокатом Столітнім М.М., загальна вартість робіт 10\~000 грн (а.с. 12); - копія рахунку на оплату клієнтом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на користь адвоката Столітнього М.М. по замовленню №3835/10/07 від 10 липня 2024 року на суму 10\~000 грн (а.с. 26); - копія платіжної інструкції №5636 від 10 липня 2024 року на суму 10\~000 грн, платник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», отримувач адвокат Столітній М.М. (а.с. 24). Таким чином, суд, аналізуючи документи надані на обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною позивача, приходить до висновку щодо їх належності у як доказів на підтвердження понесених ними судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. Разом з тим необхідно наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved