Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

16.07.2024 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 02.02.2022 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`зку з цим шлюбні відносини припинили та перестали вести спільне господарство з січня 2023 року. Фактично сім`я розпалася та її подальше збереженняє абсолютно неможливим. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , наразі обов`язки щодо утримання та виховання сина несе позивачка самостійно. У зв`язку із чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку з часу подання позовної заяви до суду в до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 22.07.2024 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилась, але в позовній заяві окремим пунктом просила розглядати позов за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду невідомі. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що 02.02.2022 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зроблено відповідний актовий запис № 15. Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.2022 року, актовий запис №267. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Згідно з ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного КодексуУкраїни частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з січня 2023 року, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Також, суд враховує передбачений законом мінімум на дитину відповідного віку і ту обставину, що обов`язок утримання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімума для дитини відповідного віку з часу подання позовної заяви до суду в до досягнення дитиною повноліття, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved