Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~І. \~ \~ \~ \~Стислий виклад позовних вимог. У березні 2024 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про визначення додаткового строку у два місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги, однак із заявою про прийняття спадщини звернувся з пропуском встановленого законом шестимісячного строку. Цей строк було пропущено позивачем з поважних причин, оскільки 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, у зв`язку з чим на території України було введено воєнний стан. З 25.02.2022 року по 17.11.2023 року позивач перебував у лавах Збройних Сил України на військовій службі та приймав безпосередню участь у бойових діях, захищаючи суверенітет і територіальну цілісність України. При цьому, за весь цей час позивач майже жодного разу не був у відпустці. ІІ. \~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач подав до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову не заперечує. При цьому відповідач зазначив що згоден з тим, що спадкоємцем після смерті його бабусі є саме позивач, який з поважних причин пропустив строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки він перебував у лавах Збройних Сил України та майже весь час приймав безпосередню участь у бойових діях. ІІІ. \~ \~ \~ \~Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.03.2024 Московський районний суд м. Харкова позовну заяву [PERSON] залишив без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків. 23 березня 2024 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою від 29.03.2024 року Московський районний суд м. Харкова відкрив провадження у справі № 643/2443/24, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, на підставі статті 53 ЦПК України залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору П`яту Харківську міську державну нотаріальну контору, підготовче засідання призначив на 29.04.2024 року, в порядку статті 84 ЦПК України витребував у державного нотаріуса Литвиненко Ю.Ю. додаткові докази у справі. 16.04.2024 року на адресу суду надійшли витребувані докази, а саме копія спадкової справи № 1015/2023, заведеної після смерті матері позивача. 29.04.2024 року суд відклав підготовче засідання на 10.06.2024 року, на підставі частини 3 статті 189 ЦПК України продовжив строк підготовчого провадження у справі № 643/2443/24 на тридцять днів. Ухвалою від 10.06.2024 Московський районний суд м. Харкова відклав підготовче засідання на 24.07.2024 року, на підставі статті 53 ЦПК України залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . 24.07.2024 року підготовче засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Новіченко Н.В. у нарадчій кімнаті, наступне підготовче засідання призначено на 24.09.2024 року. Ухвалою від 24.09.2024 року Московський районний суд м. Харкова закрив підготовче провадження та призначив справу № 643/2443/24 до судового розгляду по суті на 29.10.2024 року. У судовому засіданні 29.10.2024 року позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити їх з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Треті особи у судове засідання 29.10.2024 року не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ІV. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Батько позивача [PERSON] (чоловік [PERSON] ) помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ). [INFO] мати позивача [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Салтівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). За життя [PERSON] склала заповіт від 14.02.2012 року, яким всю належну їй частку в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Цим же заповітом [PERSON] скасувала всі раніше посвідчені від її імені заповіти. Водночас, до смерті [PERSON] відчужила вищевказану квартиру і наразі її власником є [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 376923704 від 02.05.2024. 07.12.2023 року позивач звернувся до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Постановою П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 07.12.2023 № 2670/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що ним пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до довідки командира військової частини [NUMBER] від 20.10.2023 № 6071 позивач перебував на військовій службі у ВЧ [NUMBER] з 25 лютого 2022 року. Наказом командира військової частини [NUMBER] від 22.11.2023 № 326 позивача було звільнено з лав Збройних Сил України. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 04.04.2023 року. При цьому, позивач приймав безпосередню участь заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у м. Куп`янськ, м. Харків, м. Чугуїв Харківської області, с. Іванівське, м. Бахмут Бахмутського району Донецької області у період з 25.02.2022 року по 26.09.2022 року, з 30.09.2022 року по 17.10.2022 року, з 05.12.2022 року по 01.09.2023 року, з 27.09.2023 року по 24.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 22.11.2023 року. V. \~ \~ \~ \~Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу приписів ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. У даному випадку, позивач є спадкоємцем першої черга за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебував на військовій службі у лавах Збройних Сил України та приймав безпосередню участю у бойових діях. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, постанові від 21 вересня 2020 року у справі № 130/2517/18. Таким чином, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи, що з самого початку збройної агресії Російської Федерації проти України по 22.11.2023 року позивач перебував на військовій службі, з 05.12.2022 року по 01.09.2023 року, з 27.09.2023 року по 24.10.2023 року, з 01.11.2023 року по 22.11.2023 року приймав безпосередню участь заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у м. Куп`янськ, м. Харків, м. Чугуїв Харківської області, с. Іванівське, м. Бахмут Бахмутського району Донецької області, що об`єктивно заважало йому у визначений ЦК строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, на переконання суду, наведена позивачем причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною. При цьому, суд зауважує, що факт пропуску спадкоємцем строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення його від спадкування. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Враховуючи вищевикладені обставини справи, а також наведені позивачем причини, які є об`єктивними та істотними труднощами для подання позивачем у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, заявлені позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved