Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на території Російської Федерації, посилаючись на те, що [INFO] її мати [PERSON] померла в м. Мценськ Орловської області Російської Федерації. Міжрайонним відділом ЗАГС № [INFO] видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є її матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.09.1983 року міським відділом ЗАГС м. Шепетівка Хмельницької області. Будучи дочкою [PERSON] є спадкоємцем першої черги, але позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану згідно законодавства України, через те, що факт її смерті відбувся на території Російської Федерації. На підставі викладеного, заявниця просить встановити факт смерті [PERSON] на території Російської Федерації в м. Мценськ Орловської області. Заявниця [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою щодо проведення розгляду справи за її відсутності, підтримала заяву у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Шепетівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду із заявою щодо проведення розгляду справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 11.10.2024 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, судове засідання призначив на 11.11.2024. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Мценськ Орловської області Російської Федерації. Заявниця є спадкоємицею першої черги після смерті матері, однак не може отримати свідоцтво про її смерть для оформлення спадкових прав, оскільки матір померла на території іноземної держави - Російської Федерації. Вказані обставини підтверджується письмовими доказами: копією паспорта громадянина України заявниці; копією свідоцтва про народження заявниці; копією свідоцтва про смерть. Оцінка суду, застосовані норми права. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити. Частиною 3,4 статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) встановлено: «Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.» «Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.» Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Громадяни України та особи без громадянства, які проживають в Україні, витребовують документи на підтвердження фактів реєстрації актів цивільного стану, здійснених компетентними органами іноземної держави, в порядку встановленому міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Факт смерті матері заявниці зареєстрований іноземним органом реєстрації. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 2-2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 р. 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. В подальшому, Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території Російської Федерації, з якою розірвано дипломатичні зв`язки. З огляду на те, що іншим чином підтвердити факт смерті [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення для заявниці, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити.

Outcome: approved