Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 05.05.2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що з перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом такі почуття згасли і поступово стосунки між зіпсувались, але вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, цього зробити не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у лютому 2023 року. Позивач зазначає, що з початком військової агресії росії проти України вона разом з дітьми виїхала в Польщу, потім переїхала в Швейцарію, де й знайшла притулок разом з дітьми. Враховуючи, що вони із Відповідачем не проживають однією сім`єю вж тривалий час , не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини, як подружжя , то подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. Також позивач вказує, що між ними відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та у разі виникнення спору щодо утримання дітей такий буде розглядатись окремо. Враховуючи наявність неповнолітніх дітей та небажання відповідача приймати участь в оформленні розірвання шлюбу, позивач звернулася із даним позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та не надавати строк на примирення. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків. Ухвалою судді від 23.09.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, від її представника адвоката Твердохліб М.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомляв. При цьому, до суду надійшла письмова заява відповідача, в якій останній зазначає, що з позивачкою тривалий час разом не проживають. оскільки така виїхала за кордон, сімейні стосунки не підтримує, однак, заперечує проти розірвання шлюбу. Стверджує, що спільні діти не хочуть цього, з доньками відповідач має тісні стосунки і він не хоче їх травмувати. Просить відтермінувати розлучення для збереження сім`ї. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 05 травня 2007 року між позивачем та відповідачем\~\~було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис №200, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.12.2013 року та донька [PERSON] , [INFO] , стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2015 року Приписами ст.110\~СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки , позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін [PERSON] та [PERSON] не склалося. Про це свідчать і ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, проживають тривалий час окремоя та подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Наведене вище дозволяє суду зробити висновок про те, що позивач втратила почуття поваги, любові та довіри до відповідача і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, та даний шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам позивача [PERSON] , яка наполягає на його розірванні. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Зокрема, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору щодо поділу спільного майна позивачем [PERSON] не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить як інтересам позивача, так і відповідача, а тому , шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджений судовий збір, сплачений останньою при поданні позову до суду в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved