Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

адвокат Дмитренко О.В. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь у відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн. та судовий збір 1073,60 грн. В обґрунтування позову позивач вказував, що 24.05.2023, перебуваючи у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14А, прокурор Мельник О.О. безпідставно висловився на адресу позивача образливим зверненням, а саме: «контужений». Такі образливі слова прокурора Мельника О.О. принизили честь і гідність та ділову репутацію [PERSON] , надали негативну оцінку його особистим якостям як людини, поставили під сумнів його авторитет як кваліфікованого спеціаліста, тим самим створивши підстави для сумнівів у його професіоналізмі як адвоката та захисника, оскільки були висловлені в присутності його підзахисного ( [PERSON] ), ще трьох обвинувачених у кримінальному провадженні ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) та колеги-адвоката Білінського О.М. Крім того, у відповідності до додаткової угоди № 1 від 05.04.2023 до договору про надання парової допомоги від 14.09.2022, укладеної між позивачем та [PERSON] сума гонорару за його участь як захисника у судовому провадженні становила 80000,00 грн. Однак після ситуації із висловлюванням на адресу позивача прокурора Мельника О.О. у образливій та принизливій формі словом «контужений», [PERSON] наполіг на укладенні додаткової угоди № 2 від 21.06.2023 до договору про надання правової допомоги від 14.09.2022 у частині зменшення суми гонорару до 60000,00 грн. [PERSON] пояснив, що таке його рішення обумовлено сумнівами щодо компетентності та професіоналізму [PERSON] , які у нього зародилися саме після ситуації із принизливим та зневажливим висловлюванням прокурора Мельника О.О. на адресу позивача, а також у зв`язку перебування [PERSON] як захисника під час наступних судових засідань в пригніченому стані, що призвело до неподання ним клопотання погодженого із підзахисним. Тобто, з незалежних від нього причин, виключно з підстав порушення його прав прокурором Мельником О.О., позивач втратив авторитет перед своїм підзахисним. Разом із тим, позивач поніс збитки і матеріального характеру з огляду на зменшення суми гонорару, що мало місце виключно з огляду на вказану ситуацію. Ухвалою від 17.07.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін. 30.08.2023 представником відповідача - Синюк О.М. подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено, що прокурор Мельник О.О. 24.05.2023 звернувся до адвоката Дмитренка В.О. з образливим висловом, що принизило честь, гідність та ділову репутацію позивача . У той же час адвокат Дмитренко О.В. не навів доводів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та не долучив відповідних доказів, що також свідчить про безпідставність цих позовних вимог. Твердження позивача про те, що внаслідок нанесеної йому прокурором Мельником О.Р. образи він не подав в судовому засіданні узгоджене з підзахисним клопотання, що призвело до виникнення у його підзахисного сумнівів в його компетентності і професіоналізму, та як наслідок - зменшення його гонорару, не може бути належним та допустимим доказом завдання йому моральної шкоди, оскільки неподання захисником узгодженого з підзахисним процесуального документа може бути обумовлено будь-якими іншими причинами. Крім того, позивачем при наведенні розрахунку розміру моральної шкоди в сумі 30000,00 грн лише зазначено, що внаслідок нанесеної йому прокурором [PERSON] образи його підзахисним зменшено його гонорар на 20000,00 грн. Водночас жодних аргументів щодо того, як зменшення розміру гонорару на 20000,00 грн. пов`язане з розміром відшкодування моральної шкоди, що дорівнює 30000,00 грн., а також інших розрахунків розміру моральної шкоди та доказів на підтвердження такого розміру позовна заява не містить, що свідчить про надуманість та безпідставність тверджень позивача про заподіяння йому такої шкоди. Позовні вимоги адвоката Дмитренка О.В. до прокурора [PERSON] не гуртуються на жодних об`єктивних даних, а тому є недоведеними. Також, представник відповідача зазначала, що враховуючи те, що предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди завданої, на думку позивача, діями [PERSON] , як посадової особи - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора, у зв`язку із здійсненням ним процесуального керівництва у кримінальному провадженні, прокурор Мельник О.О. є неналежним відповідачем у цій справі. 15.01.2024 позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в загальному порядку, виклик свідків, а також зазначав, що позовні вимоги подано до [PERSON] ,, як до громадянина, а не як до службової особи - прокурора. Ухвалою суду від 15.01.2024 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в загальному порядку, задоволено клопотання про виклик свідків. 13.05.2024 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься заява позивача від 19.07.2024 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. За таких обстави, суд визнав можливим проводити розгляд справи без участі сторін. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. З матеріалів позовної заяви слідує, що 24.05.2023, перебуваючи у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14А, прокурор Мельник О.О. безпідставно висловився на адресу позивача образливим зверненням, а саме: «контужений». Такі образливі слова прокурора Мельника О.О. принизили честь і гідність та ділову репутацію [PERSON] , надали негативну оцінку його особистим якостям як людини, поставили під сумнів його авторитет як кваліфікованого спеціаліста, тим самим створивши підстави для сумнівів у його професіоналізмі як адвоката та захисника, оскільки були висловлені в присутності його підзахисного ( [PERSON] ), ще трьох обвинувачених у кримінальному провадженні ( [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) та колеги-адвоката Білінського О.М. Звертаючись з даним позовом, позивач посилався на те, що зазначене образливе висловлювання відповідача є суб`єктивною думкою прокурора Мельника О.О. висловленою у брутальній, принизливі та непристойній формі, а відтак порушує його особисті немайнові права. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду в якості письмових доказів копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, пояснення Пискуна О.А. від 04.07.2023, пояснення Крилевця О.М. від 04.07.2023, пояснення Дороганя А.Р. від 04.07.2023, Хабарова Д.І. від 04.07.2023, Білінського О.М. від 04.07.2023, договору про надання правової допомоги від 14.09.2022, додаткової угоди № 1 від 05.04.2023 до договору про надання правової допомоги від 14.09.2022; додаткової угоди № 2 від 21.06.2023 до договору про надання правової допомоги від 14.09.2022, позовної заяви з додатками для відповідача (а.с. 9-18). Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до доказів, наданих представником відповідача, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.08.2023 відмовлено в задоволені заяв захисників Дмитренка О.В. та Мокрицького О.З. про відвід прокурора Мельника О.О. Заява захисника Дмитренка О.В. мотивована тим, що прокурор є упередженим, 24.05.2023, перебуваючи у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва прокурор безпідставно висловився на адресу захисника образливим зверненням, а саме «контужений», що образило честь і гідність захисника. В судових засіданнях прокурор поводить себе нахабно. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.07.2023 відкрито провадження у цивільній справі за позовом адвоката Дмитренка Олексія Володимировича до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, що на думку сторони захисту свідчить про наявність у прокурора конфлікту інтересів (а.с. 74-76). Тому, суд критично ставиться до наданих пояснень, оскільки їх надано особами (підзахисний позивача - [PERSON] , обвинувачені у кримінальному провадженні - [PERSON] , [PERSON] та Хабаров Д.І., захисник обвинувачених та колега позивача - Білінський О.М.), які потенційно зацікавлені в усуненні прокурора Мельника О.О. з кримінального провадження. Інших доказів неправомірної поведінки відповідача, яка б проявлялася у образливих висловлюваннях на адресу [PERSON] , позивачем не надано. Після відкриття судом провадження по цій справі Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів 21.02.2024 розглянуто дисциплінарну скаргу [PERSON] про вчинення прокурором [PERSON] дисциплінарного проступку, зокрема висловлення ним 24.05.2023, у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, на адресу скаржника образливого висловлювання, а саме: «контужений». Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 21.02.2024 № 33 дп-24 закрито дисциплінарне провадження № 07/3/2-982дс-171дп-23 стосовно прокурора [PERSON] , оскільки твердження [PERSON] про образливе висловлювання [PERSON] та його неналежну поведінку в судових засіданнях є лише його власною думкою, яка не знайшла свого підтвердження під час перевірки в дисциплінарному провадження. Також Комісією було встановлено, що [PERSON] є стороною кримінального провадження - захисником і використовує надані йому права на реалізацію своїх повноважень, у тому числі шляхом подання скарг, клопотань, відводів у кримінальному провадженні. На запити члена Комісії було надано лише два пояснення ( [PERSON] , [PERSON] ), які Комісія сприйняла критично, оскільки вони не містять ґрунтовної інформації та відомостей про порушення [PERSON] ч. 1 ст. 43 Закону України № 1697-VII щодо події, яка відбулась, та є сумнівними, які надані зацікавленими особами (обвинувачені у кримінальному провадження). Комісія дійшла висновку, що позиція скаржника та матеріали дисциплінарної скарги не свідчать про висловлювання [PERSON] образливих слів на адресу учасників судового процесу та про його неналежну поведінку в судових засіданнях (а.с. 111-118). Крім того, судом досліджено електронний носій запису судових засідань Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/6002/23, відповідно до якого, про подію, яка начебто мала місце як підстава позовних вимог, [PERSON] нічого не зазначав, представник потерпілого [PERSON] (на нього як свідка посилався позивач) зазначав: «захисник [PERSON] посилався на те, що я можу щось підтвердити, я не чув жодних образливих слів» (а.с. 119). За таких обставин, вбачається, що вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed