Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з [PERSON] та перебуває на її утриманні, при цьому відповідач ухиляється від надання матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутись до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання цього позову до суду, та до досягнення дитиною, [PERSON] , повноліття, тобто до [INFO] . Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18.09.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач та його представник адвокат Гринів Я.В. у судове засідання не з`явилися, при цьому обізнані про розгляд справи, оскільки представник відповідача 08.10.2024 звертався до суду з заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак станом на день прийняття рішення відзиву на позов, а також заяв з повідомленням причин неявки в судове засідання та про відкладення розгляду справи не надали. Суд, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Преображенівської с/ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.\~7). На даний час відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Сторонами не надано доказів того, що між ними досягнуто угоди про утримання дитини, а також доказів добровільного виконання відповідачем вказаних обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою дитину в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183, 191 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також суд роз`яснює, що за положеннями статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved