Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), третя особа: Служба у справах дітей Макарівської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач вказав, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] . Незадовго після того як [PERSON] виповнилось 11 місяців, відповідачка залишила їх спільне місце проживання, забравши свої речі. Після того були недовгі зустрічі матері з дитиною, які з часом припинились взагалі. З тих пір позивач самостійно виховує доньку. Вже понад сім років дитина проживає без участі матері, без її опіки, любові та матеріального забезпечення. Відповідно до договору про визначення місця проживання дитини, умов утримання дитини і участі батьків у вихованні дитини, зареєстрованого 19.05.2018 року в реєстрі за №1063, а саме п.2: ...За спільною попередньою домовленістю Батьків Дитини, та в результаті виявлення спільної волі Батьків, ми, Батьки вирішили, та домовились, що до досягнення нашою спільною дитиною вісімнадцятирічного віку, Дитина буде проживати разом з Батьком. Попри те, що відповідачка окрім як на підписання вказаного договору, більше жодних дій направлених на виконання материнських обов`язків не здійснювала. Відповідачка уникає будь якого спілкування з позивачем взагалі. Він не має змоги домовитись з відповідачкою про її спільні зустрічі з дитиною, адже та не виявляє бажання, а пропозиції відповідача відхиляє. Жодної матеріальної допомоги відповідачка дитині не надає. Подарунків на день [PERSON] чи інші свята, де традиційно батьки вітають своїх дітей, відповідачка доньці не дарує. Станом на зараз відомо, що відповідачка вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка [PERSON] . [PERSON] проживає з батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності бабусі [PERSON] . Позивач самостійно виховує доньку. Відповідачка не виконує жодних батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] . Окрім того відповідачка неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, яка з нею проживає. Позивач просив суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 22.03.2024 року позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України, а третій особі строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Витребувано від Макарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] . Витребувані докази надійшли до суду 10.04.2024 року та приєднані до матеріалів справи. Ухвалою суду від 08.05.2024 року витребувано із Служби у справах дітей Макарівської селищної ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] . На виконання вказаної ухвали 07.08.2024 року до суду надійшов вказаний висновок та приєднаний до матеріалів справи. Ухвалою суду від 29.08.2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 08.10.2024 року. У судовому засіданні 08.10.2024 року допитаний свідок [PERSON] та свідок [PERSON] підтвердили, що мати дитиною не цікавиться, вихованням дитини займається батько. В подальшому розгляд справи відкладено на 01.11.2024 року. У судовому засіданні 01.11.2024 року представник позивача адвокат Оберемчук О.О. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач жодного разу у судові засідання не з`являлася, відзиву не подавала. Про розгляд справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки за адресою її реєстрації, а також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Третя особа подала лист про розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши учасників справи, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 09.10.2015 року Виконавчим комітетом Пашківської сільської ради Макарівського району Київській області (а.с. 9). Як вказав позивач та що не заперечила відповідач, незадовго після того як [PERSON] виповнилось 11 місяців, відповідачка залишила їх спільне місце проживання, забравши свої речі. Після того були недовгі зустрічі матері з дитиною, які з часом припинились взагалі. З тих пір позивач самостійно виховує доньку. Вже понад сім років дитина проживає без участі матері, без її опіки, любові та матеріального забезпечення. Відповідно до договору про визначення місця проживання дитини, умов утримання дитини і участі батьків у вихованні дитини, зареєстрованого 19.05.2018 року в реєстрі за №1063, а саме п.2: ...За спільною попередньою домовленістю Батьків Дитини, та в результаті виявлення спільної волі Батьків, ми, Батьки вирішили, та домовились, що до досягнення нашою спільною дитиною вісімнадцятирічного віку, Дитина буде проживати разом з Батьком (а.с. 15-16). Згідно довідки № 56 від 13.02.2024 року виданої [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] з 2015 року по даний час (а.с. 14). Згідно характеристики № 57 від 13.02.2024 року Макарівської селищної ради, на громадянина [PERSON] , [INFO] , який проживає в [ADDRESS] . Освіта середня спеціальна. Не одружений, виховує одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . На даний час не працює. Громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає. За характером спокійний, доброзичливий, не конфліктний. Письмових або ж усних заяв та скарг від жителів громади відносно [PERSON] не зареєстровано (а.с. 10). Згідно характеристики на [PERSON] ученицю 2 класу Пашківського ліцею Макарівської селищної ради, [PERSON] навчається в ліцеї другий рік. Дитина розумна, товариська, здібна, старанна. На уроках завжди уважна, активна. Дівчинка має значний словниковий запас. Аня дружня, добре ставиться до дітей, поважає дорослих. Дитина привчена до самообслуговування. Має завжди охайний вигляд, приходить на заняття в чистому одязі. Батько забезпечує дівчинку всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. [PERSON] (батько) відвідує всі батьківські збори та класні заходи, постійно цікавиться навчанням дитини, піклується про її здоров`я, організовує правильне проведення вільного часу. Він створює всі умови для того, щоб дитина росла і розвивалася в комфортному середовищі (а.с. 11). 20.02.2024 року соціальний працівник КМЗЦ «Промінь надії» [PERSON] зверталася з повідомленням про надання дозволу надавати соціальні послуги сім`ї [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 20.02.2024 року, складено у присутності соціального працівника МКЦ Промінь надії [PERSON] , директора Пашківського ліцею [PERSON] , старости с. Пашківка [PERSON] , обстеження проведено за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] піклується про доньку [PERSON] , підводить до ліцею, цікавиться її навчанням та поведінкою. Дитина охайно одягнена відповідно віку та сезону. Добре навчається, відвідує гуртки, активна. Взаємостосунки у сім`ї доброзичливі. Батько не має постійної роботи. Бабуся [PERSON] допомагає синові у вихованні дитини. Сім`я забезпечена всім необхідним, має квартиру у м. Києві. Створені належні умови для розвитку дитини. [PERSON] підтримують та дбають про [PERSON] (а.с. 17). [PERSON] проживає з батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності бабусі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 18-19). Позивач має на праві приватної власності долю в праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 20-21). Відповідачка після реєстрації шлюбу 18.09.2018 року змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 10.04.2024 року (а.с. 40-43). Згідно витягу із рішення Виконавчого комітету Макарівської селищної ради №916 від 30.07.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 55). З Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] встановлено, що не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON] , [INFO] . За спільною попередньою домовленістю [PERSON] та [PERSON] вирішили та домовились, що [PERSON] буде проживати разом з батьком. [PERSON] повідомив, що після виповнення [PERSON] 11 місяців мати дитини залишила їх спільне місце проживання та вже понад сім років дитина проживає без участі матері, без її опіки та матеріального забезпечення. Мати [PERSON] та її донька [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] але не проживають з березня 2024 року по теперішній час. Наданий час проживає в с. Калюсик, Хмельницький район, Хмельницька область. Службою у справах дітей Віньковецької селищної ради проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що у будинку проводився косметичний ремонт. У веранді, яка слугує кухнею брудно. У кімнатах є в наявності необхідні меблі, речі вжитку. У будинку стояло важке і затхле повітря. У дитини є окреме ліжко, достатня кількість одягу. Спить в кімнаті з бабусею. В наявності достатня кількість іграшок. Батько [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Неодружений, виховує одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає. За характером спокійний, доброзичливий, не конфліктний. Письмових або ж усних заяв та скарг від жителів громади не зареєстровано. Службою у справах дітей Макарівської селищної ради та Комунальним закладом «Макарівський центр соціальної підтримки дітей та сімей «Промінь надії» Макарівської селищної ради обстежено умови проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено: житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 7 кімнат. Загальна площа будинку 100 м2, електрифікований, газифікований, пічне опалення, вода-свердловина, обробляється присадибна ділянка, підсобне господарство ведеться: кури, качки, кози. Будинок потребує косметичного ремонту, в помешканні чисто, тепло, кухня, санвузол, побутова техніка та меблі в наявності. Дохід родини тимчасовий заробіток батька. У дитини окрема кімната для сну, стіл для вивчення уроків, речі особистого вжитку, книжки, телефон, планшет. Дитина навчається в Пашківському ліцеї. В сім`ї панує повага та порозуміння. [PERSON] , навчається у 2 класі Пашківського ліцею Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області. Дитина розумна, товариська, здібна, старанна. На уроках завжди уважна, активна. Дівчинка має значний словниковий запас. Дружня, добре ставиться до дітей, поважає дорослих. Має завжди охайний вигляд, приходить на заняття в чистому одязі. Батько забезпечує дівчинку всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання. [PERSON] батько [PERSON] відвідує всі батьківські збори та класні заходи, постійно цікавиться навчанням дитини, піклується про її здоров`я, організовує правильне проведення вільного часу. Він створює всі умови для того, щоб дитина росла і розвивалася в комфортному середовищі. З метою об`єктивного вивчення питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав батька, Службою у справах дітей Макарівської селищної ради в телефонному режимі було проведено розмову з [PERSON] щодо надання відповідних документів для вирішення спору, проте документів не надано та з її слів на комісію з`являтись вона не буде. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Макарівської селищної ради від 28.06.2024 був присутній [PERSON] . Було розглянуто питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Макарівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 56-58). Постановами Макарівського районного суду Київської області від 17.10.2022 року та 19.01.2023 року відповідачка [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки [PERSON] . Згідно довідки № 4-5298 від 09.11 2014 року [INFO] , [PERSON] , [INFO] визнаний придатним до військової служби ст. 18 ЗУ ЗВО від 18.06.99 р. (по досягненню 25 років). 20.10.2015 року комісією при Деснянському РВК у м. Києві визнаний непридатним до в/служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на підставі гр. ІІ ст. 17-б наказу МОУ 2008 р. № 402. Знятий з в/обліку згідно абз. 2/4 ч. 5 ст. 37 ЗУ «ВО і ВС». Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується також наступним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Відповідно до ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного Кодексу України, а саме: ст. ст. 150, 164, 166, 181 СК України. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Підставою позбавлення батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно п.\~16\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 30.03.2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~усунення і\~про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав батька (матері), який (яка) не відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки бажає спілкуватись та бачитись з дитиною, не втратив інтересу до дитини, до участі у її вихованні та має намір і вчиняє дії для відновлення з нею відносин не відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства», далі - Закон). Згідно з частиною першою статті 8 Закону кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону). Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав як винятковий захід є істотним правовим наслідком як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21, провадження № 61-8918сво23. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У пунктах 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно з частиною першою статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (MAMCHUR v. UKRAINE), заява № 10383/09, пункт 100, ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, пункт 51). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг вказувати про його інтерес до дитини (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (HUNT c. UKRAINE), заява № 31111/04, пункти 57, 58). Судам необхідно враховувати, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, застосовується лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки недостатньо спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, беруть участь у вихованні, не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальній забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість, і застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17, від 07 листопада 2023 року у справі № 601/928/22. Судова практика щодо застосування статті 164 СК України є усталеною. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини слід задовольнити, оскільки в ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Обставини,\~що враховуються\~при визначенні\~розміру аліментів,\~визначені ст.\~182\~СК України.\~Крім того,\~відповідно до\~ч.\~2\~вказаної статті\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Тож, враховуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на дитину, підлягає задоволенню, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини, не звільняє від обов`язку щодо її утримання, обставин які б перешкоджали цьому судом не встановлено. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн, тому його слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому його слід стягнути з відповідача на користь держави у розмірі 1\~211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved