Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 22262,25 грн., посилаючись на те, що 01.04.2022 року з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено застрахований транспортний засіб і страхувальник зазнав матеріального збитку. Позивачем виконано свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору страхування, а тому у позивача виникло право вимоги до відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована на момент ДТП. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.09.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши докази в їх сукупності, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, чинними на день їх виникнення. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Судом встановлено, що 01.04.2022 року з вини [PERSON] , [INFO] , на автодорозі Н02 Кременець Біла Церква, сталася дорожньо-транспортна пригода. На час скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Вина відповідача у скоєнні вказаної ДТП встановлена постановою Сквирського районного суду Київської області від 27.04.2022 року по справі №376/512/22. Внаслідок зазначеної ДТП з вини відповідача автомобіль потерпілої особи [PERSON] марки «Volkswagen», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Відповідно ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 22262,25 грн. відповідно до платіжної інструкції №261214 від 12.04.2022 року. Таким чином, позивач виконав покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами у спорі, є суброгацією (переходом прав від потерпілого до страховика після виплати страхового відшкодування). Відповідно до ч.2 та ч.5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1161 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, враховуючи, що відповідач є особою, відповідальною за заподіяний збиток внаслідок ДТП, після виплати страхового відшкодування позивач набув право суброгації до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування розміру спричиненого ним збитку, визначеного позивачем. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з\~\~відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved