Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

26 серпня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 11 липня 2021 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна») та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 4447386, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 20000 грн., строком на 30 днів з терміном повернення 10 серпня 2021 року. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Стандартна процентна ставка складає 1,90 % в день та застосовується у межах строку кредиту; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою позичальника; у межах нового строку, якщо відбулася автопролонгація. Знижена процентна ставка 1,805 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079, 41 % річних; за зниженою ставкою 19248,45 %. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем були перераховані грошові кошти у розмірі встановленому договором. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Термін повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує. 04 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус\~Україна» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило право грошової вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4447386 від 11 липня 2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4447386 від 11 липня 2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , сума заборгованості за яким, станом на 26 серпня 2024 року, становила 45252 грн. 87 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 20000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 24900 грн.; інфляційні збитки 320 грн.; нараховані 3% річних 32 грн. 87 коп. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просив проводити розгляд справи за відсутності його представника, зазначивши про це в позовній заяві, в якій крім того, представник також зазначив, що проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки до суду не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 11 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4447386, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 20000 грн., строком на 30 днів з терміном повернення 10 серпня 2021 року. Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з пунктами 1.5.1-1.5.2 договору, стандартна процентна ставка за користування кредитом становила 1,90% в день та застосовується вона у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Знижена процентна ставка 1,805 % в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079, 41 % річних; за зниженою ставкою 19248,45 % (а.с. 6-13). 04 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус\~Україна» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило право грошової вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 4447386 від 11 липня 2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (а.с. 24-29). 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4447386 від 11 липня 2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та\~ [PERSON] (а.с. 30-36). Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за вказаним вище договором № 4447386 від 11 липня 2021 року, становить 45252 грн. 87 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 20000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 24900 грн.; інфляційні збитки 320 грн.; нараховані 3% річних 32 грн. 87 коп. (а.с. 22-23). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з правовою позиціэю висловленою Верховним Судом України у справі № 6-2129 цс16 від 19 жовтня 2016 року щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, взяті на себе зобов`язання не виконує, а позивач довів належними та допустимим доказами наявність в нього права вимоги до відповідачки в обсязі заявлених вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Також відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн., сплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 16 серпня 2024 року (а.с. 1) та 13000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу, що підтверджується договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, заявкою про надання юридичної допомоги № 532 від 30 липня 2024 року, актом № 1 про надання юридичної допомоги від 06 серпня 2024 року, платіжною інструкцією від 13 серпня 2024 року про сплату юридичних послуг (зв. бік а.с. 40-45). На підставі викладеного,

Outcome: approved