Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач, ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що, що АТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» на підставі Ліцензії НКРЕКП серія АЕ №229064 від 26.06.2015 (додається), в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації надавало послугу постачання та розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , власником та споживачем комунальних послуг є [PERSON] . Відповідач не сплачувала в повному обсязі вартість наданих послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.06.2021 по 31.05.2024 за спожитий природний газ у розмірі 8624,52 грн., за надану послугу з розподілу газу у розмірі 8798,78 грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість: за спожитий природний газ у розмірі 8624,52 грн., за надану послугу з розподілу газу у розмірі 8798,78 грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 20.05.2021 по 20.02.2022, інфляційні витрати у розмірі 710,74 грн., три проценти річних у розмірі 241,59 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги не визнала, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними. Вказала, що з початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022, вона була змушена покинути своє житло (перекривши вентилі постачання газу та інших комунікацій на «вході» в будинок), тому з 24.02.2022 року по теперішній час не отримувала і не отримує комунальних послуг, які надаються АТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» що є оператором газорозподільної системи (оператором ГРМ) та виконує ліцензійну діяльність з розподілу природного газу у Донецькій області. Зазначила, що з цього моменту вона перебувала в різних місцях зупинившись на період з 14 квітня 2022 по 14 травня 2022 в м. Красноград Харківської області за адресою: [ADDRESS] , та отримала статус ВПО. В подальшому вона переїхала до м. Києва де, на даний час і перебуває. В цей період з 10 травня 2022 по теперішній час, вона захворіла на тромбоемболію легеневої артерії (ТЕЛА) та онкологічне захворювання через що довгий час лікувалась в медичних закладах міста Києва та отримала статус інваліда ІІ-групи з 2022 по 2023 та ІІІ-групи з 2023-довічно. Також зазначила, що в період з 24.02.2022 по теперішній час вона не відвідувала своє домоволодіння та не проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки проживає і проходить постійний нагляд та періодичне лікування в медичному закладі м. Києва, тому із зазначених причин не може являтись споживачем комунальних послуг, які надає АТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Слов`янського управління по газопостачанню та газифікації. Що сталося з її домоволодінням, звідки з`явились показники, зазначені у додатках до позовної заяви і хто міг за її відсутності користуватись (споживати) комунальні послуги, їй наразі невідомо. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ПрАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належить відповідачу на підставі договору дарування № 3913 від 25.12.2004, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І. Позивач надає відповідачу [PERSON] послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , на підставі особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я відповідача. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 (надалі - Правила постачання природного газу) на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу». Відповідно до п. 2 розділу III Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. АТ «Донецькоблгаз» було розміщено (опубліковано) проект Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам: - на офіційному сайті АТ «Донецькоблгаз» у розділі Інформація Нормативні акти, Документи НКРЕКП Типовий договір постачання природного газу; - на інформаційному стенді в абонвідділі Слов`янського УГГ АТ «Донецькоблгаз» за адресою Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Світлодарська, буд. 28Б; Окрім цього, публікація проекту Договору була оприлюднена в обласній газеті «Знамя Индустрии» № 84/47 (14951) від 23.11.2016 року, № 85/48(14952) від 30.11.2016 року. Пунктом 24 Розділу IIІ Правил постачання природного газу закріплено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць. Згідно умов п.п. 4.6, 4.7 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Відповідно до абз. 2 п. 32 Розділу III Правил постачання природного газу побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 ЦК України договори є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо здійснення оплати за надані послуги з постачання та розподілу природного газу, у зв`язку з чим за період 01 червня 2021 року по 31 травня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 8624,52 грн., та за надану послугу з розподілу газу у розмірі 8798,78 грн., що підтверджується балансовою довідкою по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Частиною 3 ст. 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, якщо за ініціативою споживача необхідно припинити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача чи його окремі газові прилади для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення або з інших причин, споживач не пізніше ніж за сім днів повинен письмово повідомити про це Оператора ГРМ та узгодити з ним дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), а Оператор ГРМ в узгоджену із споживачем дату зобов`язаний припинити газопостачання (розподіл природного газу) споживачеві. Припинення газопостачання за ініціативою споживача здійснюється, зокрема, шляхом перекриття та опломбування запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, або в інший спосіб, визначений споживачем відповідно до ПБСГ. Постачання/розподіл природного газу вважається припиненим за умови наявності пломб Оператора ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, що зафіксовано відповідним актом. Відповідач [PERSON] заперечуючи проти позовних вимог, не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, а саме доказів звернення до відповідача із відповідною заявою про припинення постачання природного газу на період її тимчасової відсутності, відповідного акту, яким зафіксовано наявність опломбування Оператором ГРМ на запірних пристроях, інвентарних заглушках тощо, які повинні бути встановлені з метою припинення газопостачання за ініціативою відповідача до її житлового будинку, а також інших доказів, з яких можливо встановити відсутність надання позивачем газопостачання до житлового будинку відповідача. В свою чергу, позивачем доведено надання відповідачу відповідних послуг з постачання та розподілу природного газу. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 8624,52 грн., та за надану послугу з розподілу газу у розмірі 8798,78 грн. підлягають задоволенню. Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено у частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 20.05.2021 по 20.02.2022, сума інфляційних витрат, нарахованих у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ складає 575,75 грн., за заборгованістю за розподіл природного газу - 134,99 грн., всього 710,74 грн. В свою чергу, сума трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку із наявною заборгованістю за спожитий природний газ складає 197,06 грн., за заборгованістю за розподіл природного газу - 44,53 грн., всього 241,59 грн., що відображено у наданих позивачем розрахунках. Отже, позивачем на суму заборгованості за спожитий природний газ та суму заборгованості за розподіл природного газу нараховані інфляційні витрати в сумі 710,74 грн. та 3 % річних в сумі 241,59 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved