Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

У травні 2024 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2021 між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1/4405099, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 99 000,00 грн, строком на 36 місяців - з 28.12.2021 по 27.12.2024 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Позичальник зобов`язався сплатити банку процентну винагороду щомісячно у розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно у розмірі 2,35 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 договору. AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору позичальник зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. 29.08.2023 року між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023, про відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №1/4405099 від 28.12.2021 року, укладеним між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ГЛОБОЛ СПЛІТ». Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором загальний розмір заборгованості станом на 17.05.2024 року (згідно розрахунку від 15.09.2023 року) становить 160 823,09 грн., з яких: 49 484,39 грн. - рахунок строкової заборгованості, 45 096,16 грн. - рахунок простроченої заборгованості, 709,35 грн. - рахунок нарахованих відсотків, 21 329,69 грн. - рахунок прострочених відсотків, 2 326,50 грн. - рахунок комісії, 41 877,00 грн. - рахунок простроченої комісії. Вказану заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження у справі направлялась на його зареєстроване місце проживання, згідно відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Святошинської РДА. Згідно наявних у матеріалах справи доказів, поштовий конверт повернувся до суду без вручення. Суд повторно направив ухвалу про відкриття провадження у справі на зареєстроване місце проживання відповідача. Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію ухвали про відкриття провадження у справі отримана [PERSON] [INFO] . Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії (ч. 3 ст. 130 ЦПК України). Правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався, про наслідки ненадання учасником справи заяв по суті справи у встановлений судом строк був повідомлений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 30.05.2024 року. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подав, суд прийшов до висновку про можливість вирішення питання про стягнення заборгованості. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. З підстав наведених вище, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] 28.12.2021 року звернувся до АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» з заявою-анкетою № 07000007-28122021-100 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписав паспорт споживчого кредиту. 28.12.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1/4405099, за умовами якого позичальник отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 99 000,00 грн. строком на 36 місяців - з 28.2.2021 до 27.12.2024 (включно), шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Повернення кредиту за цим договором здійснюється щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Позичальником у договорі вказано Дол [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , документ, що посвідчує особу серія [NUMBER] , виданий 16.02.2006 Святошинським РУ ГУ МВС України в місті Києві, місце реєстрації та проживання за адресою: [ADDRESS] . Проте згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 16.02.2006 Святошинським РУ ГУ МВС України в місті Києві, прізвище позичальника вірно пишеться Дов [PERSON] . Відповідно до довідки ідентифікаційний номер 2033105018 присвоєно [PERSON] . Додатком № 1 до кредитного договору № 1/4405099 від 28.12.2021 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет). З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку (надалі рахунок погашення заборгованості) (п.2.1 договору). Відповідно до підпунктів 1.4.1-1.4.2 пункту 1.4 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно у розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної лінії (комісія) щомісячно у розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Відповідно пункту 1.5. договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника, які є публічною та невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього договору (зокрема, не застосовуються положення щодо страхування життя страхувальника). Відповідно до п. 2.2 договору, позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. У випадку, якщо припадає на неробочий день, то сплатити у попередній робочий день. Підписанням договору позичальник підтверджує, що він у письмовій формі і повному обсязі отримав від банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування» та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання (п. 2.3 Договору). Отже, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, комісію, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов договору від 28.12.2021 року. 28.12.2021 року відповідач підписав також Пам`ятку клієнта за кредитним договором №1/4405099 від 28.12.2021 року. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 1/4405099 від 28.12.2021 року належним чином, що підтверджується виписками з рахунку позичальника та розрахунком заборгованості. Однак, відповідач не виконав умов договору належним чином, у зв`язку з чим станом на 15.09.2023 року виникла заборгованість, яка склала 160 823,09 грн. Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено договори про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2023 року між АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено договір відступлення права вимоги № 4-2023, відповідно до умов якого АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» передає (відступає) ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників, за кредитними договорами, укладеними між кредитором і боржниками, в тому числі і [PERSON] . Відповідного до п. 3.1 вищевказаного договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком наведеним в додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку №4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язанні з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно додатку № 1 від 15.09.2023 року до договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29.08.2023 (реєстр прав вимог № 1), АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» відступило ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» права вимоги до боржника [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 1/4405099 від 28.12.2021 року на суму 160 823,09 грн. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло права вимоги серед іншого за кредитним договором №1/4405099 від 28.12.2021 року. 15.09.2023 року АТ «КРЕДІ АГРЕКОЛЬ БАНК» надіслало відповідачеві повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» та необхідність сплати наявної заборгованості у розмірі 160 823,09 грн. на реквізити позивача. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором №1/4405099 від 28.12.2021 року становить 160 823, 09 грн., з яких: 49 484,39 грн. - рахунок строкової заборгованості, 45 096,16 грн. - рахунок простроченої заборгованості, 709,35 грн. - рахунок нарахованих відсотків, 21 329,69 грн. - рахунок прострочених відсотків, 2 326,50 грн. - рахунок комісії, 41 877,00 грн. - рахунок простроченої комісії. Станом на день подання позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови кредитного договору №1/4405099 від 28.12.2021 року належним чином не виконані. Доказів на підтвердження зазначеного у розпорядження суду не надано відповідачем. Отже, між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Судом встановлено, що відповідач прострочив сплату частини кредиту, процентів за користування ним, комісії що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту, процентів за користування ним, комісії. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором шляхом пред`явлення позову до суду. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві. Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Отже, незважаючи на зазначення у кредитних документах, зокрема і у позовній заяві, прізвище позичальника Долгополюк замість належного Довгополюк не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, оскільки у матеріалах справи наявна копія паспорта [PERSON] та копія довідки про присвоєння РНОКПП, та судом встановлено, що паспортні дані громадянина [PERSON] збігаються із зазначеними у кредитному договорі паспортними даними позичальника та РНОКПП. З огляду на викладене, а також те, що згідно з розрахунку заборгованості за вищезазначеним договором, яку відповідач мав повернути кредитору, але такого повернення не здійснив, суд приходить до висновку, що заборгованість за зазначеним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отримавши позовну заяву із доданими до неї матеріалами відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та не заперечив викладені у позові обставини щодо отримання кредитних коштів, заборгованості, яка виникла, нарахування відсотків та комісії. Відтак стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1/4405099 від 28.12.2021 року становить 160 823,09 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 422,40 грн., оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved