Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 04.09.2024 року заявниця [PERSON] , звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт, що свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 17 січня 2007 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , належить [PERSON] . Встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення якої 20.07.1981 року, з усіма записами у трудовій книжці, яка була оформлена на ім`я « [PERSON] », прізвище у трудовій книжці серії [NUMBER] вказано на російській мові. Свою заяву обґрунтовує зокрема тим, що 20 липня 1981 року заявниці було видано трудову книжку серії [NUMBER] на прізвище « [PERSON] », [INFO] . Прізвище, ім`я, по батькові у трудовій книжці зазначено на російській мові. [INFO] [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із « [PERSON] » (прізвище, ім`я, по батькові вказано на рос. мові) [PERSON] (прізвище, ім`я, по батькові вказано на укр. мові), про що зроблено відповідний актовий запис № 34. 17 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Після укладення шлюбу із « [PERSON] » (прізвище, ім`я, по батькові вказано на рос. мові), на підставі свідоцтва про шлюб, прізвище Заявниці у трудовій книжці було змінено на « [PERSON] » (прізвище, ім`я, по батькові вказано на рос. мові), [PERSON] (прізвище, ім`я, по батькові вказано на укр. мові згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2007 року). \~ \~ \~ \~08 грудня 1997 року працівником Татарбунарського РВ УМВС України в Одеській області було оформлено та видано заявниці паспорт громадянки України серії [NUMBER] в якому на російській мові вказано прізвище Заявниці як « [PERSON] », а на українській мові « [PERSON] ». Під час видачі паспорта громадянки України працівником Татарбунарського РВ УМВС України в Одеській області було не вірно вказано прізвище [PERSON] , [INFO] , на українській мові. А саме, на українській мові відповідно до свідоцтва про шлюб прізвище Заявниці вказано « [PERSON] », відповідно до паспорта на російській мові прізвище Заявниці вказано « [PERSON] », а в паспорті громадянки Україні прізвище Заявниці на українській мові вказано « [PERSON] ». Заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі Білгород-Дністровського об`єднання управління ПФУ із заявою № 3375 від 01.08.2024 щодо проведення перерахунку пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку із наданням додаткових документів. Після реєстрації заяви Заявниці, розгляд її заяви за принципом екстериторіальності передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області. Рішення № 155850000633 від 08.08.2024 Заявниці було відмовлено у провеенні перерахунку пенсії. Відмова ГУ ПФУ в Львівській області обґрунтовано тим, що згідно паспорта Заявниця «Мицевська», а відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та трудової книжки [NUMBER] Заявниця вказана як « [PERSON] ». У зв`язку із наявними розбіжностями у написанні прізвища Заявниці у вище вказаних документах, Заявниці було відмовлено в проведення перерахунку пенсії, перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком у зв`язку із наданням додаткових документів. У Заявниці виникла необхідність встановлення факту належності документів, а саме того, що свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] належить [PERSON] та трудова книжка серії [NUMBER] , дата заповнення якої 20.07.1981 року, з усіма записами у трудовій книжці. Метою встановлення заявлених фактів є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 09.09.2024 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі, та призначено до судового розгляду. У судове засідання 06.11.2024 року сторони не з`явились. Заявниця [PERSON] , в судове засідання не з`явилась. Представник Заявниці, адвокат Бондаренко Г.Є., подала до суду через канцелярію заяву, відповідно до якої просять суд розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. 10.10.2024 від представника заінтересованої особи до суду надійшли пояснення, відповідно до яких просить суд розглянути справу за відсутності представника Головного управління та просить врахувати пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Заінтересова особа Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області у судове засідання не з`явилось, про час і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Так судом було встановлено, що заявниці [PERSON] , [INFO] , належить трудова книжка серії [NUMBER] заповнена 20 липня 1981 року на ім`я « [PERSON] » на російській мові і до якої внесенно зміни щодо прізвища на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2007 року «Мицевская» прізвище на російській мові, « [PERSON] » на українській мові. Під час оформлення та видачі паспорта громадянки України було не вірно вказано прізвище на українській мові. А саме, на російській мові відповідно до свідоцтва про шлюб прізвище Заявниці вказано « [PERSON] », відповідно до паспорта на російській мові прізвище Заявниці вказано « [PERSON] », а в паспорті громадянки Україні прізвище Заявниці на українській мові вказано « [PERSON] ». Цей факт підтверджується наступними документами. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтво про народження серія [NUMBER] , [INFO] у м. Вилкове народилась « [PERSON] » прізвище, ім`я, по батькові вказано на російській мові, про що вчинено 13.04.1963 року актовий запис № 55. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області 17 січня 2007 року повторно, 09.04.1983 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, було зроблено актовий запис № 34. В подальшому заявниця змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] у родині [PERSON] (прізвище вказано на рос. мові) та [PERSON] (прізвище вказано на рос. мові) народилась дівчинка [PERSON] (прізвище вказано на рос. мові), про що 19.08.1983 року вчинено актовий запис № 131 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Також суд, бере до уваги як доказ паспорт громадянина України [NUMBER] виданого органом Татарбунарського РВ УМВС України в Одеській області 08 грудня 1997 року, громадянці [PERSON] , [INFO] , яка народилась у місті Вилкове Кілійського району Одеської області. На російській мові прізвище громадянки України вказано « [PERSON] ». Крім того, судом було досліджено як доказ картку фізичної особи платника податків, яка видана 05.07.2005 року Татарбунарським відділом Саратської МДПІ, (РНОКПП: НОМЕР [NUMBER] ), згідно Державного реєстру фізичних осіб, дата внесення 04.09.1998 року, видана на ім`я [PERSON] . Також суд, бере до уваги як доказ пенсійне посвідчення серії [NUMBER] видане Пенсійним фондом України на ім`я [PERSON] , [INFO] , вид пенсії: по інвалідності, 2 гр., загальне захворювання. Суд відмовляє [PERSON] у встановленні факту належності їй свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 17 січня 2007 року на ім`я [PERSON] , з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану,судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінка Суду. Як зазначає заявниця метою встановлення заявленого факту є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі суд вважає, що є підстави для задоволення заяви і встановлення факту, що має юридичне значення, а саме того, що заявниці [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), дійсно належить трудова книжка серії [NUMBER] , дата заповнення якої 20.07.1981 року, з усіма записами у трудовій книжці, яка була оформлена на ім`я « [PERSON] », прізвище у трудовій книжці серії [NUMBER] вказано на російській мові. Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені. При таких обставинах заявлені вимоги [PERSON] , про встановлення факту належності свідоцтва про шлюб та трудової книжки підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial