Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Зазначав, що 01.09.2020 між ним та відповідачем було укладено договір позики, на підтвердження якого останнім було складено розписку. Відповідно до зазначеного договору [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в розмірі 7 125 000 грн. та зобов`язався повернути кошти у строк до 01.03.2021. Посилаючись на закінчення строку повернення боргу і відмовою відповідача виконувати взяти на себе зобов`язання по його поверненню, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 7 125 000 грн. та судовий збір у розмірі 13 420 грн. Представник позивача подав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача та його представника. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 01.09.2020 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики (а.с. 5-6). Відповідно до п. 1 договору позикодавець передає, а позичальник приймає у тимчасове користування 7 125 000 (сім мільйонів сто двадцять п`ять тисяч гривень) готівкою, що еквівалентно 250 000 доларів США зі офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору (1 долар США = 28, 50 грн.) Відповідно до п. 1.1 договору факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. Відповідно до п. 2 зазначену вище суму грошей позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві в строк до 01.03.2021. Відповідно до п. 2.1 договору після повернення позики в повній сумі позикодавець повинен повернути позичальнику розписку. Відповідно до п. 2.1.2 наявність примірника розписки позикодавця у позичальника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до п. 4 договору в разі, коли позичальник не поверне позику у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до розписки від 01.09.2020 [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий МВ ГУ МВС України в Київській області 22.07.1998, дає цю розписку [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Московським РУГУ МВС України в м. Києві 17.12.1996 про те, що 01.09.2020 [PERSON] позичив у [PERSON] , 7 125 000 (сім мільйонів сто двадцять п`ять тисяч гривень) готівкою, що еквівалентно 250 000 доларів США зі офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору (1 долар США = 28, 50 грн.) та зобов`язався повернути їх у строк до 01.03.2021 (а.с. 7). У встановлений в договорі позики та розпискою строк відповідач кошти в розмірі 7 125 000 грн. позивачу не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Ураховуючи те, що відповідач не повернув позивачу кошти, у встановлений у договорі позики строк, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7 125 000 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 13 420 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved