Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказала, що 08 вересня 2023 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим подружжя припинило шлюбні відносини, спільне господарство не веде. Почуття любові та поваги один до одного втрачено. З кінця березня 2024 року сторони проживають окремо та не спілкуються між собою. Оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, відсутня можливість подати до органи РАЦС спільну заяву про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Радзинська Я.Л. підтримали вимогу про розірвання шлюбу, строк на примирення прохають не надавати. Позивачка висловилася категорично проти подальшого збереження шлюбу. Крім того, позивачка та її представник прохають стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. Відповідач в судовому засіданні прохав надати місячний строк на примирення. Вказане прохання обґрунтовує необхідністю вирішення питання щодо вивезення його особистих речей з місця спільного проживання з позивачкою. Не заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі. Заслухавши сторін, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 08 вересня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.5/ Судом також встановлено, що подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде, позивачка намірів зберегти шлюб не має, категорично заперечує проти примирення, сім`я фактично припинила існування, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Суд відхиляє аргументи відповідача про необхідність надання місячного строку для примирення, оскільки таке прохання ґрунтується насамперед на бажанні відповідача вирішити майнові претензії, що суперечить цільовому призначенню такого заходу щодо\~примирення подружжя та не відповідає інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~також належать\~витрати на професійну правничу допомогу. Сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правничу допомогу в сумі 3000 гривень підтверджуються наданим розрахунком. За умов, коли відповідач не заперечує проти заявленого розміру витрат на правничу допомоги, вони підлягають стягненню в повному обсязі з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved