Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

ПАТ «Харківенергозбут» звернувся з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за електричну енергію в розмірі 15482 грн 61коп та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, що постачається ПАТ «Харківенергозбут». Враховуючи приписи чинного законодавства та умов договору, те, що відповідачкою спожито електричну енергію, договір вважається укладеним 01.01.2019 року на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua з [PERSON] .. За період з 01.05.2022 року по 31.05.2024 року у відповідачки за результатами переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію у розмірі 15482,61 гривень. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач за вказаний період не сплатила , у зв`язку із чим станом на 10.06.2024 року залишилася заборгованість за електричну енергію в сумі 15482,61 грн. Тому, товариство звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з [PERSON] боргу. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 05 червня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження. 25 вересня 2024 року відповідач не погодившись із позовом подала відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам [PERSON] (розмір частки 5/6) та [PERSON] (розмір частки 1/6) . Отже, враховуючи наявність співвласника житлового будинку позивач повинен був залучити до участі у справі [PERSON] як співвідповідача. Крім того, зазначила, що у позивача відсутнє право на стягнення з неї заборгованості за спожиту електричну енергію, що утворилась у період з 01.05.2022 по 31.05.2024, оскільки в житловому будинку вона не проживала, а відтак суму боргу може бути стягнута лише з іншого співвласника. 04 жовтня 2024 року представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому він зазначив, що споживач не повідомляла позивача про те, що покинула своє місце проживання, або про те, що приватний будинок за адресою: [ADDRESS] було пошкоджено в наслідок бойових дій. Не надавала ніяких документів і не розривала договірних стосунків. За засобом комерційного обліку (приладом обліку) електроенергії фіксується постійне споживання товарної продукції. Оператор системи розподілу проводить знімання показів ЗКО своєчасно. В межах цього населеного пункту починаючи з 24.02.2022 не велися воєнні (бойові) дії. Під окупацією вказаний населений пункт також не був.АТ «Харківобленерго» до теперішнього часу по договору № 107206 надає відповідачу послугу з розподілу електроенергії у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку, а ПрАТ «Харківенергозбут» в свою чергу надає відповідачу універсальну послугу з постачання електричної енергії, аж до поки споживач не звернеться із заявою про розірвання договірних стосунків і не припинить постачання електроенергії за вказаною адресою. Відповідач, як співвласник не позбавилася прав, які мала під час укладання договору, а інший співвласник не звертався із заявою про укладання договору. Договір № 107206 був і залишається двостороннім і не допускає в ньому третьої сторони. Взаємовідносини енергопостачальника і споживача електричної енергії регулювалися «Правилами користування електричною енергією для населення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 зі змінами, та іншими нормативними документами. Даний нормативний акт, в якому визначені права, обов`язки та відповідальність сторін, обов`язковий як для енергопостачальника, так і для споживача електроенергії. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідач так само подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Постановою НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території. Згідно Переліку постачальників універсальних послуг на території Харківської області, таким постачальником визначено ПАТ «Харківенергозбут». Позивач має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 № 505). Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Згідно з п. 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. У відповідності з п. 4.7. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. Згідно з п. 4.8. ПРРЕЕ, форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору). Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo .kharkov.ua. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону, передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. 30 квітня 2024 року згідно ухвали Зміївського районного суду Харківської області скасовано судовий наказ від 09.10.2023 про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2022 по 31.08.2023 у розмірі 8940 грн.69 коп та судового збору в сумі 268 грн 40 коп. 16 вересня 2011 року укладено договір про користування електричною енергією №107206 між попереднім енергопостачальником - AT «Харківобленерго» (стара назва - АК «Харківобленерго») і споживачем - [PERSON] . Згідно з інформацією із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] .. Підставою виникнення права власності є договір дарування від 29.11.2006 року. [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут», згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01.01.2019. За період з 01.05.2022 по 31.05.2024 за адресою [ADDRESS] . проведено нарахування за електричну енергію на суму 15 482 грн 61 коп і станом на 10.06.2024 утворилась заборгованість на вищезазначену суму. Проте вказану суму боргу за виставленими рахунками споживач не сплатила, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за електричну енергію в зазначеному розмірі. Частиною 1 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору Відповідно до ч. 2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товар, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця діє є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони користувалися ними. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення обов`язку щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, відповідач неналежним чином виконувала зобов`язання з оплати таких послуг. Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідачки за користування електричною енергією, склала 15 482 грн 61 грн. Доказів того, що послуги відповідачці не надавались, що вона не користувалась наданими послугами і потреби в таких послугах не мала, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Надані відповідачкою докази, а саме довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, акт обстеження матеріально-побутових умов проживання в домоволодінні розташованого за адресою [ADDRESS] від 19 вересня 2024 року, які надані нею на підтвердження того, що [PERSON] не проживала за адресою [ADDRESS] . та не могла споживати електричну енергію не спростовують тієї обставини, що вона є власником житла, а відповідно до ч.4 ст.319 ЦК - власність зобов`язує. Щодо залучення іншого співвласника у справі, суд зазначає наступне. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала. Відповідач, як співвласник не позбавилася прав, які мала під час укладання договору (не намагалася його змінити, написавши заяву про розірвання його на користь іншого власника), а інший співвласник не звертався із заявою про укладання договору, хоча також має на це право, але після того, як інший співвласник не буде заперечувати або розірве договір, що згідно із ст. 358 ЦК України. Договір № 107206 був і залишається двостороннім і не допускає в ньому третьої сторони. В якому з однієї сторони є споживач - [PERSON] , а з іншої сторони - постачальник універсальної послуги ПрАТ «Харківенергозбут». Згідно зі ст. 634 ЦК України, між споживачем - [PERSON] і оператором системи розподілу - АТ "Харківобленерго" існують договірні стосунки. Тому, існування договірних стосунків з ОСР (не розривання в письмовій формі договору № 107206 від 16.09.2011) безпосередньо і нерозривно пов`язане з отриманням споживачем послуги з розподілу електричної енергії, яка в свою чергу для побутових споживачів автоматично пов`язана з отриманням послуги за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії саме з тим споживачем, з яким існують договірні стосунки за чинним договором з ОСР. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ «Харківенергозбут» про стягнення з відповідачки заборгованості за електричну енергію підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому суд стягує з відповідача на користь ПАТ «Харківенергозбут» витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved