Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

В серпні 2024 року до суду звернулася позивач [PERSON] про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , з тих мотивів, що про існування заповіту та наявості спадкового майна у виді земельної ділянки площею 1,10 га, що розташована на території Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, їй стало відомо в червні 2024 року, коли продала подарований бабусею будинок в [ADDRESS] [PERSON] , яка і повідомила це. Зібрала відповідні документи та звернулася до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] .. Належність земельної ділянки площею 1,10 га, кадастровий номер 7120387000:02:001:0202, яка наразі орендується Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ-АГРО-БІЛОЗІР`Я", [PERSON] підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ ЧР № 020041 виданого 16.07.2003 року Городищенською районною державною адміністрацією Черкаської області, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 33661015 від 16.02.2015 року. Нотаріус повідомила про неможливість прийняття заяви, оскільки пропущений встановлений законом шестимісячний строк для звернення до нотаруса з заявою про прийняття спадщини, з роз`ясненням, щодо порядку звернення до суду, щоб визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки строк був пропущений із обставинами, непереборними, які не залежали від волі позивача, звернулася до суду для поновлення Конституційних прав. В іншому порядку крім судового, питання визначення додаткового строку для прийняття спадщини вирішити неможливо. 09.08.2024 в справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 01.10.2024, яке відкладено. 01.11.2024 в судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені належно. Представник позивача [PERSON] адвокат Милаш Г. А. подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримають. Представник відповідача Мліївської сільської ради подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оскільки відповідач позовні вимоги визнав, не заперечив їх, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачаем позову не встановлено, визнання позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод чи законних інтересів, то суд вважає, що позов слід задовольнити. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Встановлено із матеріалів справи, що [INFO] , у віці 85 років в м. Черкаси померла [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 3964 від 26.11.2021 року). Спадщина відкрилась в день її смерті відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 19 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Левицька Е. А., що зареєстрований в реєстрі за № 10198, згідно з яким [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну на праві власності земельну ділянку порщею 1,10 га, розташовану на території Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповіла [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] стверджує (відповідачем не заперечується), що про вказаний заповіт дізналася в червні 2024 року, коли продала подарований бабусею будинок в [ADDRESS] [PERSON] , яка і повідомила це. 20.06.2024 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, як такій, що пропустила строк для прийняття спадщини (лист-роз`яснення завідувача Смілянської державної нотаріальної контори Зайцева О. за № 829/01-16). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач та її бабуся були зареєстровані за різними адресами. Після відкриття спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави та ці обставини визнані судом поважними. На даний час позивач позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Ураховуючи наведене, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені у постановах: від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12. Також вищевказаними правовими висновками роз`яснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Так, [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, за яким спадкоємцем майна, а саме земельної ділянки площею 1,10 га, визначила позивача [PERSON] .. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилається на те, що вона не була обізнана про наявність заповіту. Згідно статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач Мліївська сільська рада, за відсутності інших спадкоємців померлої [PERSON] , позов визнав. Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути розцінені як поважні. З огляду на викладене, враховуючи поважність причин пропуску строку, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] тривалістю три місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved