Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, який до початку розгляду справи по суті було доповнено. В остаточній редакції позовних вимог просила суд припинити з 31 січня 2023 року стягнення аліментів за Судовим наказом, виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 205/10772/21, про стягнення аліментів з [PERSON] , на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку(доходу) матері, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь батька [PERSON] , починаючи з 07 грудня 2021 року. В обґрунтування вимог посилалася на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2022 року по справі № 205/10772/21 було присуджено до стягнення з позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу позивача. 27.07.2022 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів з [PERSON] . Позивач зазначає, що дитина проживає з нею, що підтверджується мировою угодою від 31.01.2023 року, яка затверджена ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2023 року по справі № 205/1742/23. 14.02.2023 року державною виконавчою службою винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу [PERSON] на підставі його заяви про відмову від примусового виконання судового наказу по справі № 205/10772/21. Оскільки син проживає з нею, то стягнення аліментів, які було стягнути з неї на утримання сина, підлягають припиненню, тому позивач звернулася з даним позовом до суду. Також зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2023 року по справі № 205/4832/23 задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Дане рішення залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2024 року. Вказані юридичні події мають значення для вирішення позову про припинення стягнення аліментів по справі № 205/7957/23. 29.09.2023 року до суду надійшов відзив Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в якому зазначено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконання у відділі перебуває виконавче провадження № 72626733 з примусового виконання виконавчого листа № 205/10772/21 виданого 12.07.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь батька, [PERSON] починаючи з 07.12.2021 року. Дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу та проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження». Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] адвоката Іванченко В.П. про забезпечення позову по цивільній справі № 205/7957/23 шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №72626733 Позивач [PERSON] надала суду заяву в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив справу розглянути без його участі. Третя особа Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не з`явилась, належним чином, неодноразово повідомлений про день час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, свою позицію виклала у відзиві. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України розглянув справу за відсутністю учасників справи. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2021 року по справі № 205/3355/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено без змін. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2022 року по справі № 205/10772/21 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь батька, [PERSON] починаючи з 07.12.2021 року. 27.07.2022 року постановою Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 69421160 на підставі виконавчого листа по справі № 205/10772/21, виданого 12.07.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь батька [PERSON] , починаючи з 07.12.2021 року. 31.01.2023 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 205/1742/22 затверджено мирову угоду від 31.01.2023 року, укладену між [PERSON] та [PERSON] , у цивільній справі за первісною позовною заявою [PERSON] до , [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Згідно з умовами вищезазначеної мирової угоди визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] за адресою проживання матері [PERSON] [ADDRESS] . 14.02.2023 року постановою Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження № 69421160 закрито на підставі заяви стягувача [PERSON] від 31.01.2023 року про відмову від примусового виконання рішення № 205/10772/21 від 12.07.2022 року. Зазначений виконавчий документ був повернутий стягувачеві [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2023 року по справі № 205/4832/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини віх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.05.2023 року (дня подачі позову) і продовжувати стягнення до повноліття дитини. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2024 року по справі № 205/4832/23 рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2023 року залишено без змін. 13.08.2024 року постановою Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 75759444 на підставі виконавчого листа по справі № 205/10772/21, виданого 12.07.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] , аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) матері, щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, на користь батька, [PERSON] починаючи з 07.12.2021 року. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до пункту 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з частиною 2 статті 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає з матір`ю - позивачем по справі та повністю знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Звільнення від сплати аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати визначення місця проживання дитини з матір`ю, тобто з 31.01.2023 року. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач [PERSON] позов визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає при вирішенні спору по суті визнання відповідачем позову. Враховуючи вищевикладені норми права, проаналізувавши вищевикладені матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2022 року по справі № 205/10772/21 підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У позові представник позивача [PERSON] адвокат Іванченко В.П. просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 1 000 гривень. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надає договір № 1/05 про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 16.05.2023 року; додаткову угоду № 2 до договору від 31.07.2023 року; акт виконаних робіт за договором від 31.07.2023 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої (правової) допомоги. Отже, оскільки представником позивача [PERSON] адвокат Іванченко В.П. на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано належні докази, тому відшкодуванню підлягають понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 гривень. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір за подання даного позову у розмірі 1073,60 гривень. Відповідачем позов визнано не до початку розгляду справи по суті, тому суд не застосовує при вирішення питання щодо розподілу судового збору вимоги ст. 142 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved