Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання 30 червня 2028 року або до досягнення дочкою двадцяти трьох річного віку (залежно від того, яка обставина настане першою). Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття та продовжує навчання у Державному торговельно-економічному університеті. Так, [PERSON] досягла віку повноліття, продовжує навчання та знаходиться на її повному утриманні, через навчання не працює і не має самостійного доходу, стипендії не отримує, тобто має потребу у додаткових коштах від батька на період навчання, у той час як відповідач добровільно фінансову допомогу не надає. Відповідач є особою працездатного віку, до досягнення повноліття дочки сплачував аліменти. На даний час, на думку позивача, [PERSON] може продовжувати сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчатися. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, однак подала заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Також про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке без поважних причин не з`явився, не повідомив причини неявки, не подав відзиву, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24 жовтня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 28 жовтня 2024 року. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Оцінивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції. Також судом встановлено, що на підставі рішення Шосткинського міськрайсуду від 09 листопада 2011 року, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] . У зв`язку з досягненням [PERSON] повноліття, стягнення аліментів відповідно до рішення суду від 09 листопада 2011 року було припинено. [PERSON] з 01 вересня 2024 року навчається у Державному торговельно-економічному університеті, є студентко 1 курсу, денної форми навчання факультету інформаційних технологій Державного торговельно-економічного університету, термін навчання до червня 2028 року, що підтверджується довідкою № 34/41, виданою 28 серпня 2024 року Державним торговельно-економічним університетом. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Як зазначено у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, як описано вище, повнолітня [PERSON] продовжує навчання на денній формі та не може самостійно себе утримувати, тому потребує при цьому матеріальної допомоги. Суд враховує те, що утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися на даний час несе мати з якою вона проживає. В свою чергу, відповідач [PERSON] не надав жодних доказів того, що він не має можливості надавати допомогу дочці до закінчення нею навчання. З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що слід стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання позову, а саме з 02 вересня 2024 року та до закінчення навчання 30 червня 2028 року, або до досягнення нею двадцяти трьох років (залежно від того, яка обставина настане швидше). Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3ст. 5 Закону України "Про судовий збір"від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved