Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Кулеба І.І. звернулась до суду з позовом до Скориківської територіальної громади в особі Скориківської сільської ради про визнання права на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі. Позивачка є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] . Однак після звернення позивачкою до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа про право на вказане майно, позивачка просить визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання представниця позивачки не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та відсутності позивачки, заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представниця відповідача Скориківської сільської ради у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно якої Скориківська сільська рада не заперечує щодо задоволення позову, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 04 вересня 2024 року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] народилась [INFO] в селі Нове Село Підволочиського району Тернопільської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 02 лютого 1975 року, про що складено відповідний актовий запис за №3. Місце державної реєстрації: Новосільська сільська рада Підволочиського району Тернопільської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] . Згідно витягу з копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Підволочиською районною державною адміністрацією Тернопільської області №03-0-05, [PERSON] 14 лютого 1997 року отримав відповідний сертифікат серії ТР №0093473 про право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах з земель КСГП «Галичина». Підстава реєстрації - рішення №50 від 12 лютого 1997 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01 січня 1998 року, [PERSON] помер [INFO] . Згідно копії довідки №332 виданої виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 06 вересня 2024 року, [PERSON] , [INFO] похоронила свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним проживала в одному домогосподарстві, вступила в управління спадковим майном до шести місяців. \~ \~ \~ \~Згідно копії листа приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Скібньовської Галини Михайлівни №75/01-16, [PERSON] звернулась до нотаріуса з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що розташована в селі Нове Село Підволочиського району Тернопільської області, що належало [PERSON] , який помер [INFO] . Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на ім`я спадкодавця, що посвідчували б його право на спадкове майно. У зв`язку з наведеним [PERSON] запропоновано звернутись до суду. Згідно копії випуску газети «Ria Плюс» №6 від 02 жовтня 2024 року, у даному випуску газети наявне оголошення про те, що: «загублений сертифікат ТР №0093473 с. Нове Село Колгосп «Галичина», від 14.02.1997 р. на ім`я [PERSON] вважати недійсним». Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , тому вважається такою що спадщину прийняла. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Скібньовської Г.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивачка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Відповідно до положень ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Оскільки спадкодавець [PERSON] за час свого життя оформив правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) площею 3,80 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСГП «Галичина», однак такий документ було втрачено, тому на даний час позивачка як спадкоємець за законом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаної земельної частки (паю) спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved