Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , в розмірі частки з усіх видів доходів до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що 06 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб (актовий запис №77 Іршавського районного управління юстиції Закарпатської області). [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2015 р. у справі №308/5775/15-ц шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, розірвано, сина [PERSON] залишено на виховання матері За ухвалою суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 12.2015 р. у справі №308/5775/15-ц визнано мирову угоду, укладену між позивачкою та відповідачем 27.11.2015 року, провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] ( на 01.12.2015 р. - прізвище за чоловіком [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - закрито. За умовами мирової угоди (п.6) [PERSON] зобов`язався щомісяця виплачувати [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500грн., починаючи з 04 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття . Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.09.2023 р. у справі № 308/11841/23 позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, - задоволено повністю, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 17.09.2024 року [PERSON] виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття [PERSON] відповідно до наказу ректора Національної Академії Внутрішніх Справ МВС України від 28.07.2024 року №233 о/с зарахований здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра на основі повної загальної середньої освіти, призначений на посаду курсанта 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням, з проходженням табірного збору, з 19 серпня 2024 року навчально- наукового інституту №1 за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» індивідуальною освітньою траєкторією «Кримінальна поліція». З 27.03.2023 року Відповідач перебуває оперуповноваженого 2-го відділу УСР в Закарпатській області ДСР НПУ, своєчасно отримує заробітну плату. Вповідач інших дітей не має, після досягнення його сином повноліття аліменти за рішенням суду від 08.09.2023 р. сплаті не підлягають, інші виконавчі провадження щодо нього відсутні, має постійне місце роботи та своєчасно отримує заробітну плату, а отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина [PERSON] У зв`язку з цим вважає, що відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти у розмірі розмірі частки з усіх видів доходів до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі в порядку письмового провадження. 04 жовтня 2024 року через канцелярію суду долучила докази, а саме довідку про доходи Відповідача №265 від 11.09.2024 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 16 жовтня 2024 року від представник відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає наступне: - \~ \~ \~ \~В матеріалах справи не міститься жодного належного і допустимого доказу, який свідчить про реальні витрати позивача на утримання сина. До позовної заяви долучені лише квитанції про сплату кредитних зобов?язань відповідача та комунальних послуг за квартиру, у якій [PERSON] не проживає; - \~ \~ \~ \~Позивач не несе жодних витрат пов?язаних із навчанням сина, оскільки останній навчається за державним замовленням (за рахунок бюджетних коштів);- Позивач, як на обґрунтування позовних вимог, посилається на погашення заборгованості за кредитним договором, хоча такі платежі остання здійснює добровільно, оскільки не є боржником за кредитним договором; - \~ \~ \~ \~Щомісяця [PERSON] сплачує 8 000,00 грн. на оренду квартири, в якій постійно проживає; - \~ \~ \~ \~На утриманні відповідача перебуває непрацездатна матір, що підтверджено належними та допустимими доказами, які долучені до цього відзиву. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.12.2015 р. у справі №308/5775/15-ц шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, розірвано, сина [PERSON] залишено на виховання матері. За умовами мирової угоди між колишнім подружжям узгоджено, що [PERSON] зобов`язався щомісяця виплачувати [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500грн., починаючи з 04 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, тобто він досяг повноліття [PERSON] відповідно до наказу ректора Національної Академії Внутрішніх Справ МВС України від 28.07.2024 року №233 о/с зарахований здобувачем ступеня вищої освіти бакалавра на основі повної загальної середньої освіти, призначений на посаду курсанта 1-го курсу денної форми навчання за державним замовленням, з проходженням табірного збору, з 19 серпня 2024 року навчально- наукового інституту №1 за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» індивідуальною освітньою траєкторією «Кримінальна поліція». Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Порівнюючи загальну суму доходу за період січень-серпень 2024 року [PERSON] та [PERSON] вбачається, що доходи сторін є практично тотожними. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Статтею 200СКУкраїни\~також передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до правової позиції, яка була висловлена Верховним Судом України у справі № 6-129цс15 (постанова від 24.02.2016 року) на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила\~статті 185СКУкраїни\~не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються\~статтею 199 цього Кодексу. Законодавець передбачив, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини, як визначено нормою частини 2\~статті 179 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з огляду на вищезазначені норми закону та правовідносини, що склалися між сторонами у цій справі, з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання у розмірі частки з усіх видів доходів до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку, починаючи з 18 вересня 2024 року (від дня пред`явлення позову) до дати закінчення дитиною навчання або до досягнення [PERSON] , двадцятитрьохрічного віку. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст.141ЦПКУкраїни слід покласти на відповідача, оскільки позивач в силу вимог п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved