Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

02 липня 2024 року до Деснянського районного суду міста Києва звернулась [PERSON] ( [ADDRESS] ) з заявою про встановлення факту смерті військовослужбовця [PERSON] . До участі в справі в якості заінтересованої особи було залучено - Деснянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, пр.. Червоної Калини, 15). Заява мотивована тим, що Заявниця [PERSON] . [INFO] , разом з [PERSON] . [INFO] „ мають спільну дитину, [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Син після розлучення батьків проживав та проживає з матір`ю. [PERSON] є військовослужбовцем, старшим матросом військової частини [NUMBER] . На початку весни 2022 р., тобто приблизно через місяць після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, з ним повністю було втрачено зв`язок та жодна інформація про місце його перебування відсутня. 13.01.2024 - з метою з`ясування обставин безвісного зникнення [PERSON] , заявницею був надісланий адвокатський запит до військової частини, в якій він проходив службу. На зазначений запит була отримана відповідь від Командира військової частини [NUMBER] ., з якої стало відомо, що після виконання бонового завдання та обов`язків військової служби поблизу Волноваського району Донецької області 12 березня 2022 року старший матрос [PERSON] на місце розташування військової частини більше не повернувся. Результатами проведення військовою частиною [NUMBER] службового розслідування від 15.04.2022 було встановлено, що [PERSON] вважається зниклим безвісті. Враховуючи, що з моменту безвісної відсутності [PERSON] минуло понад два роки, а численні спроби встановити його місцезнаходження або отримати підтвердження його життя залишились безрезультатними, варто визнати, що він загинув під час виконання бойового завдання. Оголошення особи померлою необхідне заявнику, в тому числі, для реалізації спадкових прав щодо майна, а також оформленні соціальних виплат за фактом загибелі батька дитини. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 23.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником заявниці, адвокатом Д.Ю. Шульженко надано суду нову редакцію заяви про оголошення особи померлою, згідно якої вбачається наступне. Заявниця [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (копія додається). Син після розлучення батьків проживав та проживає з матір`ю. [PERSON] є військовослужбовцем, старшим матросом військової частини [NUMBER] . На початку весни 2022 р., тобто приблизно через місяць після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, з ним повністю було втрачено зв`язок та жодна інформація про місце його перебування відсутня. 13.01.2024 - з метою з`ясування обставин безвісного зникнення [PERSON] , заявницею був надісланий адвокатський запит до військової частини, в якій він проходив службу. На зазначений запит була отримана відповідь від Командира військової частини [NUMBER] ., з якої стало відомо, що після виконання бойового завдання та обов`язків військової служби поблизу Волноваського району Донецької області 12 березня 2022 року старший матрос [PERSON] на місце розташування військової частини більше не повернувся. Результатами проведення військовою частиною [NUMBER] службового розслідування від 15.04.2022 було встановлено, що [PERSON] вважається зниклим безвісті. Враховуючи, що з моменту безвісної відсутності [PERSON] минуло понад два роки, а численні спроби встановити його місцезнаходження або отримати підтвердження його життя залишились безрезультатними, варто визнати, що він загинув під час виконання бойового завдання. Беручи до уваги викладене, просять суд: Оголосити померлим, таким, що загинув під час захисту Батьківщини, громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсону, РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області, 01.06.2011, зареєстрованого за адресою [ADDRESS] . Датою його смерті вважати [INFO] . Розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до ухвал суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 24.07.2024 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі шляхом витребування у Державної прикордонної служби України відомості відносно того, чи перетинав державний кордон України - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 12.03.2024 по теперішній час. У разі якщо так, то зазначити дату перетину кордону та чи повертався в Україну. Відповідно до ухвал суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 24.07.2024, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Державної прикордонної служби України відомості відносно того, чи перетинав державний кордон України - [PERSON] , [INFO] , громадянин України, останній відомий закордонний паспорт серії [NUMBER] , запис Демографічного реєстру [NUMBER], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в період часу з 12.03.2022 року по теперішній час. У разі якщо так, то зазначити дату перетину кордону та чи повертався в Україну. Заявник, представник заявника в судове засідання не з`явились. Заінтересована особа Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст.46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Так, нормами ст.306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлою необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Заявницею зазначається в матеріалах справи, що вона разом з [PERSON] , [INFO] мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 12.09.2018 року видане повторно Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] відповідно до Довідки від 08.09.2022 №3007-5002101939 взята на облік внутрішньо переміщеної особи та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа від Командира військової частини [NUMBER] вбачається, що після виконання бойового завдання та обов`язків військової служби поблизу Волноваського району Донецької області [INFO] старший матрос [PERSON] на місце розташування військової частини більше не повернувся. Результатами проведення військовою частиною [NUMBER] службового розслідування від 15.04.2022 було встановлено, що [PERSON] вважається зниклим безвісті. 13.08.2024 року Державна прикордонна служба України на виконання витягу з протоколу судового засідання від 24.07.2024 року повідомила, що відповідно до пунктів 12,15 Положення про бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України абр виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , в період з 12.03.2024 по 12.08.2024 (станом на 11:35, теперішній час) в Базі даних не виявлено. 16.10.2024 року Головний центр обробки спеціальної інформації у межах повноважень наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання Ухвали Деснянського районного суду м. Києва, яка внесена до протоколу судового засідання від 24.07.2024 року, а також за результатами розгляду витягу з протоколу судового засідання від 10.10.2024, повідомляють, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України абр виїхали з такої території», що функціонує відповідно до Положення про цю Базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, відомостей про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 12.03.2022 по 15.10.2024 (станом на 11:44) громадянином України [PERSON] , [INFO] , в Базі даних не виявлено. Нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз ч.1ст. 46 ЦК Українита ч.1ст.306 ЦПК Українидозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Тобто особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення фізичної особи померлою ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (правова презумпція). Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі №226/3053/18. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 461/424/15-ц, від 07.07.2021 у справі№ 390/1443/19-ц, від 30.03.2022 у справі №295/4293/21. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, саме на заявника покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав заяви довести в суді ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і відповідно, що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України. Тобто, заявник повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України, зазначені ним обставини. У відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19). Однак заявником не надано суду належних та допустимих доказів для встановлення обставин, на підставі яких можливо б було зробити вірогідне припущення про смерть її колишнього чоловіка [PERSON] , [INFO] . Крім того, визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, з метою уникнення в подальшому негативних наслідків щодо переходу майнових прав особи, оголошеної померлою, у разі її появи. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність вимог заявника та відсутність правових підстав для їх задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed