Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

22 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Києво - Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 102845280 від 01.11.2021 в розмірі 103 700 (сто три тисячі сімсот) грн 00 коп., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. та витрати, понесені на правову допомогу в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та позичальником, яким є [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №102845280, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 20 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 01.11.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» належним чином виконало свої зобов`язання за таким договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору. 10.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальні «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до у якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника в тому числі за Договором про споживчий кредит №102622084 від 02.11.2021 року, що уклало ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] .. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі Договором про споживчий кредит №102845280 від 01.11.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] .. Вважає, що оскільки позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача, який зобов`язання за кредитним договором не виконав, відтак, з останньої на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість, яка станом на 08.04.2024 становить 103 700,00 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн та 3028 грн судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 08.07.2024, справа підсудна Богуславському районному суду Київської області (49-50). Згідно відповіді № 780521 від 11.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 59). Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 16 вересня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 60). Сторонам у справі надсилалася копія ухвали про відкриття провадження, а відповідачу також копія матеріалів позову. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, а тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідно до ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Із матеріалів справи встановлено, що 01 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102845280, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 01.12.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором, відповідач підписав заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, які містять істотні умови договору про надання споживчого кредиту. Так, надання Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» відповідачу кредиту в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів у розмірі, встановленому п.2.1 договору. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (дали - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01.12.2024. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7 500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 10 лютого 2022 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальні «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, відповідно до у якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальника в тому числі за Договором про споживчий кредит №102845280 від 01.11.2021, що уклало ТОВ «Мілоан» з відповідачкою [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі Договором про споживчий кредит №102622084 від 02.11.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та відповідач [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 103 700,00 грн, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 81 500 заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2 850 грн. - заборгованість з комісії. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту №102845280 від 01.11.2021 року, станом на 08.04.2024 становить - 103 700,00 грн, з яких: 20 000 грн заборгованість за тілом кредиту; 81 500 000 заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2200 грн. - заборгованість з комісії. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, при укладенні кредитного договору сторонами такого досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено, серед іншого, суму кредиту, процентну ставку за користування таким та порядок повернення кредиту, строк дії договору, тощо. Таким чином, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] договір є обов`язковим до виконання. При цьому, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк відповідачем не погашено, доказів належного виконання суду не надано. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №102622084 від 02.11.2021 року, у розмірі 103 700,00 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Відповідно до положень ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року. Судом встановлено, що на підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості у вказаній справі позивачем до суду подано: копію договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», яким визначено вартість послуг; заявку на надання юридичної допомоги №73 від 01.03.2024; витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024, згідно з якими сума оплати за надані адвокатські послуги (надання усної консультації з вивченням документів, підготовка пропозицій, складання позовної зави) становить 15 000 грн.; платіжна інструкція №0421286000 від 15.03.2024 про сплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» АО «Лігал Ассістанс» 75 000 грн за надання правничої допомоги згідно з договором №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Враховуючи характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову та значення справи для сторони, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного і

Outcome: partial