Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (т. 1 а.\~с. 24-28), просила визнати за\~нею право\~у порядку\~спадкування за\~законом:\~на \~часткужитлового\~будинку [ADDRESS] ; на\~ часткуземельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~3221282801:01:012:0019,\~площею 0,2500\~га (землі\~житлової та\~громадської забудови)\~по [ADDRESS] ; на\~ часткуземельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~3221282801:01:012:0020,\~площею 0,0319\~га (землі\~сільськогосподарського призначення)\~по [ADDRESS] ; на\~ часткуземельної ділянки з кадастровим номером 3221282800:02:005:0062, площею 0,3201 га (землі сільськогосподарського призначення), у межах села Зазим`я Броварського району Київської області. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] померла її рідна тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема, на зазначені вище житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами та три земельні ділянки. У визначений законом шестимісячний строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті рідної тітки [PERSON] згідно із ст. 1266 ЦК України за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] , рідний брат спадкодавця, помер раніше, за рік до відкриття спадщини. Також із заявами про відмову від прийняття спадщини на її (позивача) користь після смерті тітки до нотаріуса звернулися її рідні сестри [PERSON] та [PERSON] . Вказувала на те, що за життя її тітка [PERSON] склала заповіт, посвідчений 05 травня 2014 року секретарем Зазимської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №\~85, яким усе належне їй майно заповідала у рівних частках рідній сестрі [PERSON] та рідному брату [PERSON] (батьку позивача). Вважає, що оскільки частка у спадщині особи, вказаної у заповіті, яка померла до відкриття спадщини, вважається неохопленою заповітом та має спадкуватися за законом на загальних підставах, частка спадкового майна, яку мав би спадкувати за заповітом її батько [PERSON] , є неохопленою заповітом та вона має спадкуватися спадкоємцями за законом, тому вона як племінниця померлої [PERSON] має право на спадкування за законом за правом представлення частки цього спадкового майна. 23 лютого 2022 року приватний нотаріус Броварської районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г., на заяву позивача щодо прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] надала відповідь, у якій повідомила позивача [PERSON] про те, що враховуючи зміст заповіту [PERSON] та зміст ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 та ст. 1245 ЦК України, права на спадщину після смерті [PERSON] вона не має та свідоцтва про право на спадщину будуть видані на ім`я [PERSON] , чим порушено її права на спадкування частки цього майна за законом за правом представлення відповідно до положень ст. 1266 ЦК України. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ярмоленко А.М. суді позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному вище, просили суд задовольнити позовні вимоги повністю. У подальшому подали заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник відповідача адвокат Мозговий О.О. у суді заперечував проти задоволення позовних вимог, подав до суду пояснення, у яких, посилаючись на те, що оскільки спадкодавець [PERSON] при житті мала можливість змінити зміст заповіту і частину свого майна могла заповісти своїй племінниці [PERSON] (позивачу), але за життя вона цього не вчинила, а це свідчить, що воля спадкодавця [PERSON] була такою, щоб її майно після смерті успадкувала виключно її сестра [PERSON] (відповідач), адже остання набула пріоритетного права на спадкування за заповітом всього належного спадкодавцю майна, просив суд у задоволенні позову відмовити. Третя особа: приватний нотаріус Базир В.Г. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких пояснень не подавала. З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] . Померла [PERSON] доводилася рідною тіткою позивача [PERSON] та рідною сестрою відповідача [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. За життя, 05 травня 2014 року, спадкодавець [PERSON] , склала заповіт, яким усе належне їй майно вона заповідала рідній сестрі [PERSON] та рідному брату [PERSON] , у рівних частках кожному. Виходячи зі змісту даного заповіту, згідно із волевиявленням [PERSON] кожний із визначених нею у заповіті спадкоємців після смерті спадкодавця мав право на спадкування частки спадкового майна. [INFO] , тобто за один рік до смерті спадкодавця [PERSON] та відкриття спадщини після її смерті, помер рідний брат спадкодавця, батько позивача та один із спадкоємців за вказаним заповітом [PERSON] . За змістом положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~ уповноваженій\~на це\~посадовій особі\~відповідного органу\~місцевого самоврядування\~заяву про\~прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк,\~що залишився,\~менший як\~три місяці,\~він продовжується\~до трьох\~місяців (ст. 1270 ЦК України). Таким чином, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її в порядку та у строки, встановлені законом, тобто вчинити дії, що свідчать про прийняття ними спадщини: постійно проживати разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подати нотаріусу у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про прийняття ними спадщини. Протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом також може відмовитися від прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Із копії спадкової справи №\~24/2021 до майна померлої [INFO] [PERSON] видно, що у визначений законом шестимісячний строк до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Базир В.Г. із заявами про прийняття спадщини після її смерті звернулися: 21 грудня 2021 року рідна сестра спадкодавця [PERSON] , відповідач у справі, 22 лютого 2022 року племінниця спадкодавця [PERSON] , позивач у справі, а також до нотаріуса заяви про відмову від спадщини подали племінниці спадкодавця [PERSON] та [PERSON] , які від прийняття спадщини після смерті їх рідної тітки [PERSON] відмовилися на користь своєї сестри [PERSON] 23 лютого 2022 року приватний нотаріус Базир В.Г. на заяву позивача [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , надала відповідь та повідомила її, що враховуючи зміст заповіту [PERSON] та зміст ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 та ст. 1245 ЦК України, права після смерті [PERSON] на спадщину вона не має та свідоцтва про право на спадщину будуть видані на ім`я [PERSON] . Не погоджуючись з таким розподілом спадщини після смерті тітки [PERSON] , позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із\~ч.\~2\~ст.\~1223\~ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. За змістом\~ст.\~ст.\~1261,\~1262,\~1265\~ЦК України\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки.У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. У ч. ч. 1, 5 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця\~спадкують ту\~частку спадщини,\~яка належала\~б за\~законом їхнім\~матері,\~батькові (сестрі,\~братові спадкодавця),\~якби вони\~були живими\~на час\~відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Правова позиція щодо правил та порядку спадкування частки у спадщині одного із спадкоємців, який помер до відкриття спадщини, висловлена Верховним Судом у поставові від 20\~червня 2018\~року у\~справі №\~643/1216/15-ц\~та у\~поставові від 01 червня 2020 року у справі №\~361/6553/16-ц. Верховний Суд у вказаних справах зробив правовий висновок по застосуванню ст. 1266 ЦК України та роз`яснив, що спадкуванням за правом представлення це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу). Згідно із ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Аналіз норм ст. ст. 1222, 1223, 1245, 1261, 1262, 1266 ЦК України, обставин цієї справи, дають суду підстави для висновку про те, що частка спадкового майна, яку померла [PERSON] заповідала своєму рідному брату [PERSON] , батькові позивача та брату відповідача, який помер до відкриття спадщини, вважається такою, що не охоплена заповітом від 05 травня 2014 року, тому спадкування цієї частки спадкового майна має здійснюватися за законом у загальному порядку та право на її спадкування мають особи, визначені у ст. ст. 1261 1265 ЦК України. Виходячи з наведеного вище, право на спадкування неохопленої заповітом частки зазначеного спадкового майна в рівних частках мають: рідна сестра спадкодавця [PERSON] , відповідач у справі, частки, та троє племінниць спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] частки, кожний по 1/12 частки відповідно до ст. 1266 ЦК України. Останні троє в рівних частках спадкують ту частину спадщини, яка за законом належала б їхньому батькові [PERSON] та враховуючи відмову [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь сестри [PERSON] , позивача у цій справі, остання має право на спадкування частки спадкового майна. Судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] за законом немає. Також відповідач [PERSON] , крім спадкування по частки спадкового майна за законом, має право на спадкування частки спадкового майна за заповітом. Доводи сторони відповідача про те, що частку спадщини, що належала спадкоємцю, який помер до відкриття спадщини, у рівних частках спадкують інші спадкоємці за заповітом згідно із вимогами ст. 1275 ЦК України, оскільки такою була воля спадкодавця, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. У ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Відмова від прийняття спадщини здійснюється шляхом подання спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяви про відмову відповідно до п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~296/5. Заяву про відмову від прийняття спадщини спадкоємець за заповітом батько позивача [PERSON] фактично подати не міг, оскільки помер ще до відкриття спадщини, тому дій які б свідчили про його відмову від спадщини за заповітом він не вчиняв. Суд вважає, що положення ст. 1275 ЦК України про спадкування іншими спадкоємцями за заповітом частки майна у спадщині, від якої відмовився чи не прийняв один із спадкоємців за заповітом, можливе лише у випадку подачі останнім нотаріусу заяви про відмову від частки у спадщині чи не прийняття ним фактично спадщини згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Безпідставними є і доводи сторони відповідача про те, що при спадкуванні за заповітом положення ст. 1245 ЦК України застосуванню не підлягають, оскільки це суперечить волі заповідача, який усе своє майно заповідав саме особам, визначеним ним у заповіті. Відповідно до заповіту від 05 травня 2014 року спадкоємець за заповітом [PERSON] згідно із волею заповідача [PERSON] спадкує лише частки всього спадкового майна. Заповідач [PERSON] після смерті рідного брата [PERSON] , бажаючи, щоб спадщину після його смерті прийняла лише її рідна сестра, відповідач у справі, мала право та могла скасувати чи змінити вказаний заповіт, проте цього вона не зробила. Крім того, суд звертає увагу особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства (ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦК України). Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. ч. 1, 2 ст.\~1274 ЦК України). Тлумачення вказаних норм дає можливість зробити висновок, що відмова від прийняття спадщини спадкоємця за заповітом чи за законом стосується певного спадкодавця, тому відмова від прийняття спадщини, яка міститься в спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] , позивачем [PERSON] після смерті батька [PERSON] на користь сестри [PERSON] , не свідчить про її відмову від здійснення права спадкування за представленням. Вирішуючи питання щодо заявлених вимог [PERSON] , суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково, лише в частині визнання за нею права на спадкування за законом \~частки спадкового майна після смерті [PERSON] , в іншій частині, зокрема, конкретизації спадкового майна, яке належить до спадкової маси, позов задоволенню не підлягає, оскільки визначення спадкової маси належить до повноважень нотаріуса, який веде спадкову справу. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права на спадкування за законом частки майна після смерті тітки [PERSON] ґрунтуються на вимогах закону та у цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial