Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

02\~вересня\~2024\~року\~до\~Крижопільського районного\~суду\~Вінницької\~області через\~систему\~«Електронний\~суд» надійшов\~позов ТОВАРИСТВА\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» (далі - ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 195453 від 31 травня 2021 року в розмірі 10200,00 грн., з яких: 2000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8200,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що 31.05.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 195453, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором та надісланий на номер її мобільного телефону. Підписуючи договір, відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.1. Договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. У Договорі сторони погодили наступні умови: сума виданого кредиту - 2000,00 гривень; дата надання кредиту - 31.05.2021; строк кредиту - 20 днів; валюта кредиту - UAH; стандартна процентна ставка - 2 % в день (730 % річних); кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. На виконання умов Договору, відповідачкою у п. 7 Договору зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. Первісний кредитор - ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання щодо надання грошових коштів виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 25 червня 2024 року у неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 195453 від 31 травня 2021 року в розмірі 10200,00 грн., з яких: 2000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8200,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. 17.02.2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, за умовами якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . В подальшому ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 195453 від 31 травня 2021 року, однак зазначена вимога залишилася без виконання. Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 04 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.10.2024 року представник позивача - адвокат Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» подав заяву про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10500,00 грн. В обґрунтування заяви вказує, що позивачем під час подання позовної заяви заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми понесених судових витрат у розмірі 12922,40 грн, з яких: 2422,40 грн. - сума сплаченого судового збору та 10500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду даної справи в суді першої інстанції становить 10500,00 грн., що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 30.09.2024 року та квитанцією про оплату від 30.09.2024 року. Ухвалою Крижопільського районного суду від 02 жовтня 2024 року в зв`язку з першою неявкою відповідачки розгляд справи було відкладено на 30 жовтня 2024 року. В судове засідання 30 жовтня 2024 року сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Пархомчук С.В. через систему «Електронний\~суд» подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позов підтримує та просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзив на позов не подала. Ухвалою Крижопільського районного суду від 30 жовтня 2024 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК\~України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. ст. 12, 13\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79\~ЦПК\~України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31.05.2021 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» (код ЄДРПОУ 42146903) та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 195453, згідно якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. За умовами Договору кредит надається на 21 день, тобто до 20.06.2021 року; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу; тип процентної ставки фіксована; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом; датою укладення договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта; невід`ємною частиною цього Договору є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства www.cly.com.ua; нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом, у випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки ( п. п. 1.1., 1.2., 1.3, 1.4, 1.6., 1.7., 2.3. Договору). Вказаний кредитний договір сторонами укладено за допомогою електронних засобів та підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору, сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЗАЙМЕР» підтверджено, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір № 195453 від 31.05.2021, ідентифікована ТОВ «ЗАЙМЕР». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі\~https://www.cly.com.ua/. Одноразовий ідентифікатор KL5829 31.05.2021 відправлено на номер телефону [NUMBER] . З інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 3085/05 від 20.05.2024 вбачається, що 31.05.2021 о 22:30:06 на платіжну картку [NUMBER] зараховано 2000,00 грн., опис операції: видача кредиту № 195453. Судом також встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (додаток № 1 до цього Договору). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01-17/02/2022 від 17.02.2022, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 195453 від 31.05.2021 в розмірі 10200 грн., з яких: 2000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8200 грн. - сума заборгованості за відсотками. 21.05.2024 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило на адресу [PERSON] вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 195453 від 31.05.2021, однак зазначена вимога не була виконана відповідачкою. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст.\~ст. 526,\~530,\~623,\~625 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно з ч. 6\~\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст. 12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Договір про надання споживчого кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Саме така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 674/461/16-ц, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20, від 17 січня 2022 року у справі № 234/7723/20. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах (частина перша\~статті 1048 ЦК України) Відповідно до\~ст. 1056-1 ЦК України,\~\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З огляду\~на викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що між\~ТОВ «ЗАЙМЕР»\~та відповідачкою\~ [PERSON] \~в установленому\~законом порядку\~був укладений\~договір про\~надання фінансового\~кредиту №\~195453\~від 31.05.2021.\~Цей договір\~підписаний відповідачкою\~за допомогою\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором\~у відповідності\~до положень Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідачка ознайомилася та погодилася з умовами договору, відповідно сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір. ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідачка, всупереч умовам кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконала, оскільки вчасно не повернула кредит та не сплатила проценти за користування кредитними коштами. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями\~ст. 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1\~ст. 1078 ЦК України). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Судом встановлено, що відповідачка не виконувала умови кредитного договору ні первісному кредитору, ні новому кредитору. Кредитний договір, договір факторингу, які у встановленому порядку недійсними не визнані та в яких визначені розмір відступленої заборгованості та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений при відступленні права вимоги, є підтвердженням суми заборгованості. Кредитний договір, укладений між відповідачкою [PERSON] та первісним кредитором, договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів. У цій справі відповідачка не довела належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених спірним договором, презумпція правомірності якого не спростована. Фактично, порушене право кредитора залишилось незахищеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. На підставі\~викладеного,\~оскільки відповідачка\~не виконала\~належним чином\~грошових зобов`язань,\~передбачених умовами\~кредитного договору,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги є\~обґрунтованими та\~такими,\~що підлягають\~задоволенню,\~відтак з\~відповідачки [PERSON] \~слід стягнути\~на користь\~позивача ТОВ\~«ФК «КЕШ\~ТУ ГОУ»\~заборгованість за кредитним договором № 195453 від 31 травня 2021 року в розмірі 10200,00 грн., з яких: 2000,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8200,00 грн. прострочена заборгованість за процентами. Згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. За змістом частин 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Стороною позивача надано Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, акт про отримання правової допомоги від 30.09.2024, укладені між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком Сергієм Валерійовичем, в яких зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, на загальну суму 10500 грн. Також позивачем надано платіжну інструкцію № 3 2368 від 30.09.2024 про оплату послуг адвоката Пархомчука С.В. з надання правничої допомоги згідно договору від 29.12.2023. Відповідно до ч. 3\~ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Разом з тим, слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved