Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

У січні2024 року [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом в якому просять: визначити [PERSON] додатковий строк в шість місяців достатній для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; визначити [PERSON] додатковий строк в шість місяців достатній для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову позивачі зазначили, що їхній батько [PERSON] , який помер [INFO] , за життя володів значним майновим комплексом, до якого входили земельні ділянки, житлові будинки та інше нерухоме майно. Зокрема, спадкодавцю належали: земельна ділянка площею 7,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, частини іншої земельної ділянки площею 5,90 га, земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж у натурі, житловий будинок із господарськими будівлями у селі Старосілля, а також інший житловий будинок у цьому ж населеному пункті. Позивачі вказали, що спадкодавець не складав заповіту, а тому вони є спадкоємцями за законом. Проте реалізувати своє право на спадкування в установлений строк вони не змогли через об`єктивні причини, зумовлені військовою агресією та введенням воєнного стану на території України. Унаслідок бойових дій, масових обстрілів та окупації, які охопили Херсонську область, робота органів державної влади, у тому числі нотаріальних органів, була припинена. Це унеможливило подання заяв про прийняття спадщини. Позивачі додатково пояснили, що після завершення активної фази бойових дій вони звернулися до державного нотаріуса Великоолександрівської державної нотаріальної контори, проте їм було відмовлено у відкритті спадкової справи через пропуск шестимісячного строку, передбаченого для подання заяв про прийняття спадщини. Водночас позивачі зазначили, що строк пропущено через поважні причини, оскільки на момент його перебігу доступ до нотаріальних послуг був відсутній через закриття нотаріальних контор у зв`язку з небезпекою для життя та здоров`я населення. Позивачі наголосили, що їхній батько за життя мав намір, щоб саме вони успадкували його майно, і жодних заперечень щодо їхніх прав на спадщину з боку інших спадкоємців не існує. Крім того, одразу після відновлення роботи нотаріальної контори позивачі вжили всіх можливих заходів для врегулювання цього питання, однак без звернення до суду це виявилося неможливим. У зв`язку з цим вони звернулися до суду із позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. 04 червня 2024 року від представника відповідача - [PERSON] надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивачі не надали достатніх доказів об`єктивних причин пропуску строку для прийняття спадщини. У позовній заяві вони посилаються на окупацію села Старосілля, відсутність транспортного сполучення та активні бойові дії, які нібито унеможливили своєчасне звернення до нотаріуса. Однак, за наявними документами, село Старосілля було деокуповане ще 04 жовтня 2022 року, а автобусне сполучення з найближчими населеними пунктами, такими як Кривий Ріг та Апостолове, відновлено наприкінці жовтня 2022 року. З цього моменту позивачі мали фактичну можливість звернутися до будь-якого нотаріуса на території України, оскільки воєнний стан передбачає відсутність територіальної прив`язки для відкриття спадкової справи. Представник відповідача зауважив, що після деокупації позивачі мали понад шість місяців для звернення до нотаріуса, а саме з жовтня 2022 року до квітня 2023 року. За цей час у позивачів була реальна можливість реалізувати свої спадкові права, однак вони не скористалися нею. Крім того, у судовому провадженні відсутні докази, які б підтверджували будь-які спроби позивачів звернутися до нотаріуса у вказаний період. Це свідчить про безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків, а не про наявність об`єктивних перешкод. Також представник відповідача звернув увагу, що нотаріальна контора у селищі Велика Олександрівка відновила свою роботу з травня 2023 року, що підтверджується офіційною відповіддю державного нотаріуса Великоолександрівської державної нотаріальної контори. Однак позивачі навіть після цього не звернулися із заявою про прийняття спадщини. Це ще раз доводить, що пропуск строку не був спричинений об`єктивними причинами. [PERSON] наголосив, що твердження позивачів про неможливість звернення до нотаріуса у встановлений строк є надуманими та не відповідають дійсності. Навіть у разі тимчасових перешкод на початкових етапах після смерті спадкодавця, з жовтня 2022 року жодних об`єктивних обмежень для звернення до нотаріуса не існувало. Тому їхній пропуск строку не може бути визнаний поважним, а позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі як необґрунтованих та таких, що не підтверджуються належними доказами. У відповіді на відзив, який надійшов до суду 18 липня 2024 року, позивачі зазначили, що викладені в ньому доводи представника відповідача спрямовані на необґрунтоване заперечення їх права на спадщину та нівелювання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті їхнього батька. Позивачі підкреслили, що їхній батько, ще за життя, надав їм для проживання житлові будинки, і він висловлював бажання, щоб саме вони успадкували його майно. Відповідач, у свою чергу, намагається усунути позивачів як законних спадкоємців, що є несправедливим і суперечить добросовісності. Позивачі також зазначили, що мали об`єктивні та поважні причини для пропуску строку. Вони наголосили на впливі воєнних дій, які створили значні труднощі в реалізації права на спадщину. Зокрема, протягом 8 місяців окупації села Старосілля вони не мали можливості звернутися до нотаріуса. Після деокупації вони були змушені виконувати численні обов`язки, такі як догляд за будинками інших мешканців та утримання тварин, що не дозволяло їм залишити село. Масове повернення мешканців до села відбулося лише навесні 2023 року, після стабілізації ситуації. Позивачі звернули увагу на те, що державний нотаріус Великоолександрівської державної нотаріальної контори почала працювати лише 08 травня 2023 року, тобто вже після завершення передбаченого строку. Також вони підкреслили, що положення законодавства, на які посилається представник відповідача, є недосконалими в умовах воєнного стану, оскільки не враховують загальновідомих обставин та труднощів, які мали місце. Крім того, позивачі вказали, що відповідач не скористалася правом надати письмову згоду на включення їх до складу спадкоємців, що свідчить про недобросовісну поведінку та намагання привласнити майно одноосібно. Це є порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності. Позивачі наполягають, що воєнні дії як форс-мажор об`єктивно перешкоджали їм своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, і просять суд врахувати це при ухваленні рішення. Відповідно до ухвали Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02 травня 2024 року первісно залученого відповідача - Великоолександрівську селищну військову адміністрацію Бериславського\~району Херсонської області було замінено на належного відповідача - [PERSON] , як особу з кола спадкоємців, яка прийняла спадщину. На судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що після смерті їхнього батька, [PERSON] , [INFO] , він разом із братом, позивачем [PERSON] , знаходився на тимчасово окупованій території в селі Старосілля Великоолександрівського району Херсонської області. Позивач стверджував, що в період окупації жодні нотаріальні дії в селі не проводилися, а пересування було обмежене через бойові дії та блокпости. Водночас позивач підтвердив, що після деокупації села в жовтні 2022 року та зняття блокпосту він разом із братом мав можливість виїжджати до Кривого Рогу. За його словами, вони здійснили одну або дві поїздки наприкінці 2022 року або на початку 2023 року. У цих поїздках позивачі відвідували кладовище, щоб вшанувати пам`ять батька. Однак через логістичні складнощі та відсутність конкретної інформації щодо можливості відкриття спадкової справи вони не звернулися до нотаріуса в цей період. Позивач також наголосив, що навіть після цих поїздок ситуація із доступом до нотаріальних послуг залишалася складною через великий попит та значні черги. Водночас він зазначив, що їхні звернення до нотаріусів у 2023 році були безрезультатними через пропуск строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що складні умови окупації та тривалий період відновлення роботи нотаріальних органів суттєво обмежили його можливість реалізувати спадкові права у встановлені строки. На судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та підтвердив, що після смерті їхнього батька, [PERSON] , [INFO] , вони перебували на тимчасово окупованій території в селі Старосілля Великоолександрівського району Херсонської області. За словами позивача, під час окупації пересування було обмежене, а будь-які нотаріальні дії в селі не проводилися, що унеможливлювало своєчасне подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] також підтвердив, що після деокупації села в жовтні 2022 року вони разом із братом здійснили декілька поїздок до Кривого Рогу, зокрема наприкінці 2022 року або на початку 2023 року. Він зазначив, що ці поїздки були спрямовані на вшанування пам`яті їхнього батька, зокрема на відвідування кладовища. Позивач пояснив, що під час цих поїздок вони не звернулися до нотаріуса через відсутність чіткої інформації щодо порядку подання заяви та через значні логістичні труднощі, зокрема черги та переповненість маршрутів. [PERSON] наголосив, що черги до нотаріусів у Кривому Розі були дуже великими, а запис до нотаріуса потребував попереднього бронювання, що ускладнювало доступ до юридичних послуг. Він додатково зазначив, що навіть після відновлення роботи нотаріальних контор вони зіткнулися з відмовами нотаріусів через пропуск строку для прийняття спадщини, що змусило їх звернутися до суду. Позивач вважає, що всі їхні дії щодо прийняття спадщини були вчинені в межах доступних їм можливостей з огляду на складні умови окупації, тривалий період відновлення роботи нотаріальних органів та логістичні труднощі після деокупації. Він підкреслив, що об`єктивні причини перешкоджали їм реалізувати свої спадкові права у встановлені строки. На судовому засіданні представник відповідача Янковський В.А. просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши в обґрунтування, що позивачі мали всі можливості для своєчасного звернення до нотаріуса, проте не скористалися ними. Він наголосив, що село Старосілля було деокуповане 04 жовтня 2022 року, а транспортне сполучення з [PERSON] , де працювали нотаріальні органи, було відновлено вже наприкінці листопада 2022 року. [PERSON] стверджував, що позивачі не довели наявності об`єктивних та непереборних причин для пропуску строку прийняття спадщини. Представник відповідача наголосив, що позивачі мали понад десять місяців для звернення до нотаріуса після відновлення транспортного сполучення, однак не зробили цього. Він зазначив, що представники інших спадкоємців успішно зверталися до нотаріуса у визначені строки, що підтверджує відсутність обмежень для реалізації спадкових прав. Адвокат також заявив про те, що не підтримує свого клопотання про допит свідка [PERSON] та просить суд її не допитувати, а справу розглянути за наявними матеріалами. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, перевіривши обставини наведені сторонами, суд дійшов таких висновків. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , (актовий запис про смерть № 1517 від 17 червня 2022 року, зроблений Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)). Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 20 липня 2023 року. 19 січня 2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис про шлюб № 01 від 19 січня 2007 року, зроблений архангельською селищною радою Високопільського району Херсонської області). Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане 19 січня 2007 року. За життя [PERSON] на праві власності належало таке нерухоме майно: земельна ділянка площею 7.81 га (кадастровий номер 6520984300:05:007:0005) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського (Бериславського) району Херсонської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ХС № 043454 від 18.04.2003 р., виданий на підставі розпорядження голови Великоолександрівської районної державної адміністрації від 28.02.2003 р. № 87 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 459; земельної ділянки, площею 5.90 га. (кадастровий номер 6520984300:06:001:0030) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Старосільської сільської ради Великоолександрівського (Бериславського) району Херсонської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом Серії ВМС № 027723 від 03.04.2009 року, виданим Карастан О.І, державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори та зареєстрованому у реєстрі за № 528; земельної частки (паю), що перебуває у колективній КСП «Рассвет» (правонаступник СТОВ «Рассвет»), розміром 7.16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом Серії ВМС № 027724 від 03.04.2009 року, виданим Карастан О.І, державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори та зареєстрованому у реєстрі за № 531; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , отриманий на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2018 р., виданого Карастан О.І., державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1216, та право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з ДРРПнНМ від 13.11.2018 р.; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з ДРРПнаНМ про реєстрацію права власності від 01.06.2021 року (РНОНМ 2373016265209), номер запису про право власності: 42244167. Відповідно до довідки старости Архангельського старостинського округу Високопільської селищної ради Бериславського району Херсонської області від 13 грудня 2023 року № 914, [PERSON] , [INFO] , по день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті в складі сім`ї проживала та була зареєстрована за вказаною адресою дружина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07 березня 2023 року, державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 77/2023 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11 січня 2024 року, приватним нотаріусом Ковальовим С.В. здійснено зміну місця зберігання спадкової справи № 77/2023, заведеної державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Передача спадкової справи була оформлена відповідно до Акта приймання-передачі спадкової справи № 77/2023 від Четвертої криворізької державної нотаріальної контори до приватного нотаріуса Бериславського нотаріального округу Херсонської області, Ковальова С.В. Нове місце зберігання спадкової справи: приватний нотаріус Ковальов С.В., за адресою 74000, Херсонська область, Бериславський район, смт Високопілля, вул. Визволителів, 146. Дата зміни місця зберігання: [INFO] . Із заявою про прийняття спадщини, яка включає все спадкове майно після смерті [PERSON] , звернулася [PERSON] . Заява була подана 07 березня 2023 року до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 16. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] звернувся [PERSON] . Заява подана 23 серпня 2023 року до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 16. У заяві він просить призупинити видачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку її прийняття та вказує на намір звертатися до суду з метою відновлення свого права. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] звернувся [PERSON] . Заява подана 23 серпня 2023 року до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпровське шосе, 16. У заяві [PERSON] зазначає про пропуск строку для прийняття спадщини, пояснює це поважними обставинами та висловлює намір звернутися до суду з метою відновлення свого права. Також у разі передачі спадкової справи іншому нотаріусу просить повідомити його про зміну місця зберігання спадкової справи. Відповідно до відповіді начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 16 травня 2024 року № 1394 на адвокатський запит [PERSON] , село Старосілля та селище Велика Олександрівка Бериславського району Херсонської області були окуповані військами Російської Федерації з 10 березня 2022 року, а деокуповані 4 жовтня 2022 року. Перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, що видається у встановленому законодавством порядку. У документі рекомендовано звертатися до перевізників, які мають відповідний дозвіл, для уточнення інформації про наявні маршрути, розклад руху автобусів та інші деталі. Відповідно до відповіді Генерального директора ТОВ "Херсонавтотранс" від 18 червня 2024 року № 05-02/24 на адвокатський запит [PERSON] , в період з 21 листопада 2022 року було відновлено транспортне автобусне сполучення за маршрутом: Давидів Брід Кривий Ріг Давидів Брід. Цей маршрут проходить через смт Велика Олександрівка та село Старосілля Бериславського району Херсонської області. Відповідно до відповіді завідувача Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області від 16 травня 2024 року № 706/01-16 на адвокатський запит Янковського В.А., Великоолександрівська державна нотаріальна контора відновила свою роботу з населенням після звільнення (деокупації) селища Велика Олександрівка Бериславського району Херсонської області з 08 травня 2023 року. Це сталося відповідно до Наказу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 3653-к від 5 травня 2023 року. Допитаний на судовому засіданні свідок [PERSON] , мешканець села Старосілля, у своїх поясненнях підтвердив, що село було деокуповане 04 жовтня 2022 року. Після деокупації в селі поступово почало відновлюватися транспортне сполучення. За словами свідка, вже через півтора місяця після звільнення було знято блокпост, що дозволило мешканцям села вільно пересуватися до найближчих населених пунктів, зокрема до Кривого Рогу. Свідок зазначив, що маршрутне сполучення між Старосіллям та Кривим Рогом відновилося наприкінці листопада 2022 року. Автобуси курсували регулярно, і хоча через великий попит було необхідно записуватися заздалегідь, жителі села мали можливість дістатися до міста, де працювали нотаріальні органи. За словами [PERSON] , у цей період багато мешканців села вже зверталися до нотаріусів для вирішення спадкових питань та інших юридичних потреб. [PERSON] також підкреслив, що за наявності власного транспорту мешканці могли самостійно організувати поїздки до Кривого Рогу. Крім того, свідок зауважив, що навіть пішки дістатися до транспортного вузла чи безпосередньо до міста було реально за відсутності обмежень після зняття блокпосту. Таким чином, свідок підтвердив, що вже наприкінці 2022 року у мешканців села Старосілля, зокрема у позивачів, були всі можливості для організації поїздки до Кривого Рогу з метою звернення до нотаріуса. За його словами, жителі села активно користувалися цією можливістю, і ніяких об`єктивних перешкод для цього в зазначений період не існувало. Із вказаних обставин суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого залишилось нерухоме майно, у зв`язку з чим воно увійшло до складу спадщини, право на яке отримали повивачі як сини померлого та дружина померлого з яких остання прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а позивачі її не прийняли у визначений законом шестимісячний строк. Відповідно до позиції представника відповідача суд встановив, що [PERSON] не надала згоду на прийняття позивачами спадщини у порядку частини другої статті 1272 ЦК України, а отже відповідний спір підлягає вирішенню в судовому порядку. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~статті 1220\~ЦК України відкриття спадщини спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та другої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частин першої та другої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Так, відповідно до статті 1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи встановлено, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, пропустили строк встановлений статтею 1270 цього Кодексу, адже не подали заяву про прийняття спадщини, а відповідач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину не надала згоди на подання ними заяви про прийняття спадщини. Позивачі зазначили такі причини, які на їх думку є поважними, об`єктивними, непереборними і такими, що виправдовують пропуск встановленого строку для прийняття спадщини: Воєнні дії та окупація: Територія, на якій проживали позивачі, була окупована збройними силами РФ, що спричинило значні труднощі у переміщенні та реалізації спадкових прав. Постійні обстріли та загроза життю змусили позивачів залишатися у місцях їхнього проживання. Неможливість звернення до нотаріуса: У зв`язку з військовими діями нотаріальні контори на території Херсонської області не працювали. Державний нотаріус у Великоолександрівській державній нотаріальній конторі розпочав роботу лише у травні 2023 року, після закінчення строку прийняття спадщини. Загальновідомі обставини: Воєнні дії є різновидом непереборної сили, яка вплинула на цивільні відносини, зокрема спадкові. Позивачі зазначають, що через бойові дії, евакуацію населення, відсутність доступу до реєстрів і неможливість вільного переміщення вони були обмежені у можливості подати заяву в строк. Забезпечення тварин і майна: Протягом окупації позивачі доглядали за майном і тваринами, які залишилися на їхній території. Це створювало моральні та практичні обмеження для їхнього виїзду. Відсутність роботи нотаріусів на території області: Позивачі стверджують, що нотаріуси не виконували своїх обов`язків через військовий стан, що унеможливило своєчасну подачу заяв. Стан системи нотаріату під час воєнного стану: Урядова постанова № 164 від 28 лютого 2022 року встановила зупинку строків для прийняття спадщини, проте це було обмежено чотирма місяцями, що створило правову невизначеність у цьому питанні. На переконання суду, зазначені обставини не свідчать про поважність причин пропуску позивачами строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, та позивачами не надано відповідних доказів, що в силу статей 12,\~81\~ЦПК України є їх процесуальним обов`язком. Самі по собі обставини щодо тимчасового перебування території на якій вони проживали під окупацією, тимчасове припинення роботи нотаріуса, існування організаційних труднощів у виїзди з відповідного населеного пункту після його деокупації, наявність господарства, правова невизначеність не можуть свідчити про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, без доведення причинно-наслідкового зв`язку, а саме того, що конкретна обставина об`єктивно унеможливила подання заяви про прийняття спадщини. Так, відповідно до розділу ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (далі Переліку територій) встановлено, що територія Великоолександрівської селищної територіальної громади була тимчасово окупованою Російською Федерацією з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року. При цьому, безпосередньо територія села Старосілля було деокупована 04 жовтня 2022 року, що підтверджується відповіддю начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації від 16 травня 2024 року № 1394 на адвокатський запит [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в місті Кривий Ріг, де була заведена спадкова справа нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори відповідно до акта про смерть № 1517, складеного 17 червня 2022 року. Таким чином, у позивачів було шість місяців для прийняття спадщини з 15 червня 2022 року по 15 грудня 2022 року, а якщо виходити зі змісту пункту 3\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №\~164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» в\~редакції станом\~на 29\~червня 2022\~року, якою перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття було зупинено на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, яка діяла до 18 червня 2023 року, і про наявність якої позивачі знали, про що вони вказали як в позові так і під час судового засідання, у позивачів було десять місяців для прийняття спадщини, тобто до 15 квітня 2023 року. Хоча колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25 січня 2023 року № 676/47/21 визначила, що пункт 3\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№164\~від 28\~лютого 2022\~року, який передбачає зупинення строку на прийняття спадщини під час воєнного стану, суперечить статтям 1270\~та 1272\~ЦК України і не підлягає застосуванню, на переконання суду вчинення позивачами дій щодо прийняття спадщини протягом відповідного строку могло б свідчити про їх належну поведінку щодо прийняття спадщини, а отже свідчити про поважність пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на це, з метою всебічного з`ясування природи поведінки позивачів щодо прийняття спадщини, суд оцінює як обставини які мали місце впродовж перших десяти місяців з часу відкриття спадщини, так і обставини , які мали місце після його спливу. З матеріалів справи встановлено, і це не заперечувалось позивачами, що після деокупації села Старосілля його мешканці могли вільно пересуватись, зокрема, виїжджати за його межі як приватними транспортними засобами, так і транспортом загального користування. Зокрема, з 21 листопада 2022 року було відновлено транспортне автобусне сполучення за маршрутом: Давидів Брід Кривий Ріг Давидів Брід, який проходив через селище Велика Олександрівка та село Старосілля Бериславського району Херсонської області, а перешкод в користуванні ним не було. Покликання позивачів на те, що у них не було коштів на оплату приватного транспортного засобу, спростовуються даними про наявне автобусне сполучення. А покликання позивачів на необізнаність щодо конкретного маршруту автобусу та відсутності коштів на квиток, спростовуються наведеними відомостями про те, що сполучення було для мешканців села, ним можна було скористатись за попереднім записом, а вартість квитків була незначною, що на судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] , який на той час виконував обов`язки старости у селі Старосілля Великоолександрівського району. Крім того, позивачі їздили до м. Кривий Ріг наприкінці 2022 року або на початку 2023 року, коли вони відвідали місце поховання їх батька [PERSON] , однак не звернулися до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняти спадщини, пояснивши це браком часу та необхідністю повернутися цього ж дня до с. Старосілля. Таку поведінку позивачів суд розцінює як свідомий їх вибір не звертатися до нотаріуса та відкладення вирішення цього питання на інший час. На судовому засіданні позивачі неодноразово пояснили, що знали про факт смерті батька, факт його поховання в м. Кривий Ріг та необхідність звернення до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, тобто за місцем відкриття спадщини. Проте ними не було вчинено активних дій щодо прийняття спадщини. Суд погоджується із тим, що під час перебування села Старосілля, де проживали позивачі, під окупацією вони об`єктивно не мали можливості подати заяву про прийняття спадщини з огляду на те, що відповідна територія тимчасово не контролювалася українською владою, а спадкоємці не мали можливості звернутися до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Разом з цим, вони мали таку можливість після деокупації вказаного населеного пункту і часу у них для цього було достатньо. Фактично позивачі мали можливість звернутися до нотаріуса впродовж близько п`яти місяців, при тому, що нотаріуси на підставі пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції станом на 29 червня 2022 року приймали заяви про прийняття спадщини та відкривали спадкові справи. Таким чином суд встановив, що у позивачів не існували перешкоди для прийняття спадщини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. Так, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 викладено правову позицію, яка на підставі статті 263\~ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15 лютого 2021 у справі № 569/12599/18. Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про те, що позивачами не надано доказів того, що вони пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані у позові причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. У справі відсутні будь-які докази, які б доводили, що у позивачів з моменту деокупації населеного пункту, де вони проживали і до спливу встановленого законом строку існували непереборні обставини (труднощі) для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки у задоволенні заявлених позовних вимог відмовлено понесені позивачами судові витрати у виді сплаченого судового збору слід покласти на них, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed