Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» борг у розмірі 417119,55 грн. та судові витрати у розмірі 2684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.08.2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №1203/19-Т/Дп/03, згідно якого позивач взяв зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобілю марки «Ауді», д/н [NUMBER] , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 01.10.2019 року, в м. Дніпро, на вул. Криворізькій, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Acura», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У дорожньо-транспортній пригоді визнано винним відповідача, згідно постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ауді», державний номер [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 602196,61 грн. Розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачем на підставі умов договору страхування наземного транспорту склав 516119,55 грн. Цивільно- правова відповідальність водія автомобіля марки «Acura», номерний знак [NUMBER] , була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ007873043, виданого АТ «СГ «ТАС», що здійснило виплату у розмірі 99000,00 грн. Позивач посилається на здійснений розрахунок шкоди, просить стягнути кошти у розмірі 417119,55 грн. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 13.06.2023 року матеріали цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 25.07.2023 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, та справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 12.12.2023 року витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві копію договору купівлі-продажу ТЗ 8045/2020/2086504 від 08.07.2020 року, укладеного у ТСУ МВС №8045 (м.Київ), [PERSON] щодо відчуження автомобіля «Audi Q7», державний номер [NUMBER] або будь-яких інших документів на підставі яких була визначена вартість вказаного автомобіля. Ухвалою суду від 18.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу до судового розгляду по суті. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи без участі представника ПрАТ «СК «Арсенал страхування» на підставі поданих доказів та пояснень, позовні вимоги задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 223). Представник відповідача до судового засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без участі представника, позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стосовно наданих позивачем додаткових пояснень від 24.09.2024 року повідомила: викладені у поясненнях обставини не підтверджуються доказами, тому перевірити вказані твердження позивача неможливо. У наданому до суду висновку, а саме в калькуляції немає посилання заміни кермового механізму в зборі та лівої амортизаційної стійки в зборі, позивачем були описані численні невідповідності, що містяться у даному висновку, для складення якого не було підстав, просила визнати даний доказ недопустимим та недостовірним (а.с. 225). 14.08.2023 року представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 95-96), та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи тим, що позивач посилається на те, що ДТП сталася в результаті порушення ПДР [PERSON] , проте у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували вказані обставини. Як зазначено самим позивачем у позові сума страхового відшкодування, виплаченого Позивачем склала 516 119, 55 грн., але при цьому надається підтвердження про виплату розмірі 497 825, 84 грн., отже незрозуміло чи виникло у Позивача право на подання регресного позову, зважаючи на вимогу ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про те, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Позивач посилається на те, що у відповідності до Висновку від 12.10.2019 року, наданого судовим експертом Мазурек А.А. вартість відновлював ремонту автомобіля марки «Ауді» д/н [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 602 196, 61 грн. Відповідно до позовної заяви Позивач стверджує, що здійснив оплату Позивачу у розмірі 516 119, 55 грн., але при цьому відповідно до платіжного доручення № 61986019 від 29.10.2019 року Позивач здійснив страхову виплату у сумі 497 825, 84 грн. на ім`я [PERSON] , тому зважаючи на вимоги ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право регресу у Позивача не виникло. Крім того, представник відповідача звертає увагу, що в матеріалах справи містяться два розрахунки: від 22.10.2019 року відповідно до якої було розраховане страхове відшкодування у розмірі 503 853, 49 грн., при цьому ринкова вартість ТЗ визначена у розмірі 955 580, 73 грн. (згідно висновку № 21104101900 від 12.10.2019 року), а вартість ремонту визначена відповідно до суми складових у розмірі 503 853, 49 грн. (знову ж із посиланням на висновок № 21104101900 від 12.10.2019 року), а вартість придатних залишків ТЗ 426 146, 51 грн. (згідно вивченню попиту та пропозицій на ринку; від 25.10.2019 року відповідно до якої було розраховане страхове відшкодування у розмірі 516 119, 55 грн., при цьому ринкова вартість ТЗ визначена вже у розмірі 846 869, 55 гри, (згідно висновку № 2004101900 від 12.10.2019 року), а вартість ремонту визначена у розмірі 602 196, 61 (знову ж із посиланням на висновок № 21104101900 від 12.10.2019 року), а вартість придатних залишків ТЗ - 330 750 грн. (на підставі зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна»). Відповідно до наданого до суду Висновку № ZU 04101900 від 12.10.2019 року середня ринкова вартість ТЗ склала 805 009, 08 грн., отже жоден із наданих розрахунків не містить дійсну інформацію, що відображена у Висновку, хоча і посилається на такий Висновок. Наданий до суду Висновок № ZU04101900 від 12.10.2019 року містить лише визначення вартості відновлювального ремонту. 22.08.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив (а.с. 118-119), відповідно до якої позивач не погоджується із твердженнями, викладеними у відзиві на позовну заяву. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Acura», д/нАР1ЗЗІАК на момент ДТП була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ007873043, виданого АТ «СГ «ТАС». Таким чином, АТ «СГ «ТАС» несе відповідальність в межах ліміту з вирахуванням франшизи, та значення коефіцієнта фізичного зносу. АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату в розмірі 99000,00 грн. Щодо тверджень представника відповідача, що в позовній заяві сума страхового відшкодування, виплачена позивачем склала 516 119,55 грн., але надається підтвердження про виплату у розмірі 497 825,84 грн., то варто зазначити, що сума страхового відшкодування становить 516 119,55, але при цьому при розрахунку відшкодування була зарахована сума несплаченого обов`язкового страхового платежу за договором КАСКО у розмірі 18 293,71 грн. Відповідно до Висновку № ZU 04101900 від 12.10.2019, наданого судовим експертом Мазурек А.А. вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ауді», д/н [NUMBER] склала 602 196,61 грн. Позивачем замовлявся Звіт з метою визначення вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості пошкодженого автомобіля «Ауді», д/н [NUMBER] . Згідно Звіту вартість ремонту пошкодженого ТЗ становить 602 196,61, що перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладання Договору добровільного страхування наземного транспорту №1203/19-Т/Дп/03 від 21.08.2019 року. Аналізуючи Звіт позивачем було здійснено розрахунок (розрахунок страхового відшкодування від 25.10.2019 року міститься в матеріалах справи). Відповідно даного розрахунку сума страхового відшкодування становить 516 119,55 грн., що складає 846 869,55 грн. (ринкова вартість пошкодженого ТЗ) - 330 750,00 (вартість придатних залишків, відповідно зобов`язуючої пропозиції ТОВ «Аудатекс Україна») = 516 119,55 грн. Дану суму і було виплачено позивачем в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням від 29.10.2019 року. Крім того, в матеріалах справи міститься заперечення представника відповідача, у зв`язку із отриманням від позивача відповіді на відзив, з викладеним поясненнями по справі (а.с. 166-169), також відповідь представника позивача на заперечення у справі із викладеними твердженнями (а.с. 137-139). 05.02.2024 року представником відповідача надано до суду письмові пояснення (а.с. 180-183), відповідно до яких зазначає, що у відповіді на заперечення Позивач зазначає «щодо тверджень Представника відповідача, що на підставі «невідомого» Звіту позивач посилається, що вартість ремонту пошкодженого ТЗ перевищує 70% його дійсної вартості, а в договорі страхування а саме п. 27.8. міститься суперечливі дані, а у Висновку експерта, що наданий Позивачем взагалі не здійснює необхідні розрахунки, то варто зазначити, що дані посилання є виключно припущеннями». При цьому Позивач у відповіді на відзив самостійно зазначає, що «вартість ремонту пошкодженого ТЗ перевищує 70% його дійсної вартості», не спростовує відсутності цих даних у Висновку експерта та не наводить інші положення договору, які спростовують п. 27.8. власного договору. Також Позивач не наводить жодного належного обґрунтування стосовно правомірності використання ним розрахунку страхового відшкодування від 25.10.2019 року, а не від 22.10.2019 року, який містить інші дані і також залучений Позивачем до матеріалів справи. Позивачем пред`явлено позов про відшкодує страхового відшкодування у порядку регресу, проте у даному випадку має місце суброгація. У зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи за договором добровільного страхування) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгацїї. Позивачем не обґрунтовано те, яким положенням Договору він керувався, призначаючи здійснення експертизи, яка фактично не є такою у розумінні чинного законодавства. Згідно п. 29.10. усі зміни до договору мають погоджуватися сторонами шляхом укладання додаткової угоди до договору. Жодних додаткових угод до договору не укладалися. Таким чином, страхове відшкодування мало було перераховане на рахунок відповідного СТО, у даному випадку СТО обране Страховиком, а не безпосередньо [PERSON] як потерпілій особі. Наданий до суду Висновок експерта не містить даних про визначення дійсної вартості на момент настання страхового випадку та залишків ТЗ, а визначення таких на підставі даних аукціону суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої 24.11.2003 року за № 142/5/2092. Зважаючи на те, що страхове відшкодування, було виплачене [PERSON] із повним ігноруванням положень наявного договору, вказане у черговий раз свідчить про те, що дійсно було прийняте упереджене рішення стосовно такої виплати, оскільки Позивач не мав права здійснювати виплату на рахунок самого [PERSON] , а не відповідної СТО. Як прямо зазначає Позивач Висновок експерта № ZU 04101900 від 12.10.2019 року, він був замовлений з метою визначення вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості ТЗ, проте відповідно до умов договору відшкодуванню підлягають прямі збитки, тому такий Висновок не є належним доказом, оскільки не містить такої інформації. У зв`язку із вище викладеним, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у повному обсязі. 24.09.2024 року від представника позивача до суду надано додаткові пояснення по справі (а.с. 219-220), стосовно того, чому в справі містяться два розрахунки від 22.10.2019 року та 25.10.2019 року, які мають різні значення в сумах та різні суми страхового відшкодування у підсумку. Так, при формуванні судовим експертом висновку № ZU 04101900 перша калькуляція, де вартість ремонту склала 503853,48 грн. була робоча версія, в якій була допущена описка, а саме кермова тяга та поперечний важіль були прийняті дзеркально, замість лівої - права та попередні розрахунки. Даний варіант калькуляції був попереднім і був відправлений для ознайомлення, мав загальний характер дослідження. В остаточній версії калькуляції, в результаті проведення детального дослідження, була встановлена технологічна необхідність заміни кермового механізму в зборі та лівої амортизаторної стійки в зборі. Так як дані деталі безпосередньо відповідають за безпеку руху, а характер руйнування і деформації елементів підвіски лівої сторони і кермового управління, що знаходяться в жорсткому кінематичному зв`язку між собою, можуть мати внутрішні руйнування, що не діагностуються, у вигляді мікротріщин. Таким чином, відповідно до ретельно проведеного дослідження було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] на момент проведення дослідження становила 602196,61 грн. Враховуючи дані обставини Позивачем і було проведено корегування первинного розрахунку страхового відшкодування і здійснено виплату в розмірі 516 119,55 грн. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, 01.10.2019 року, в м. Дніпро, на вул. Криворізьке шосе, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Acura», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі [PERSON] , відповідно до постанови Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.12.2019 року по справі № 205/9987/19 (а.с. 132). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 21.08.2019 року між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №1203/19-Т/Дп/03, згідно якого позивач взяв зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобілю марки «Ауді», д/н [NUMBER] (а.с. 6-10). Потерпіла особа [PERSON] звернувся до позивача із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 13). Згідно Звіту № ZU 04101900 від 12.10.2019 року, сума відновлювального ремонту, пошкодженого автомобіля марки «Ауді», д/н [NUMBER] , складає 602196,61 грн. (а.с. 16-26), що також підтверджено ремонтною калькуляцією № ZU 04101900 від 04.10.2019 року (а.с. 27-33). Відповідно до страхового акту №006.01611019-3 від 25.10.2019 року, виплата страхового відшкодування [PERSON] складає 497825,84 грн., відшкодування в порядку регресу складає 516119,55 грн. (а.с. 42). Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування від 22.10.2019 року, сума страхового відшкодування складає 503853,49 грн., та згідно розрахунку страхового відшкодування від 25.10.2019 року, сума страхового відшкодування складає 516119,55 грн. (а.с. 43, 48). Позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 497825,84 грн., отримувач [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 61986019 від 29.10.2019 року (а.с. 53). Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Acura», номерний знак [NUMBER] , застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ007873043 виданого АТ «СГ «ТАС» (а.с. 164). Тому, АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату одержувачу ПАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі 99000,00 грн., згідно квитанції від 04.02.2020 року (а.с. 54). ПАТ «СК «Арсенал Страхування» направлено на адресу відповідача [PERSON] претензію щодо сплати невідшкодованої суми у розмірі 417119,55 грн. (а.с. 52). Крім того, на виконання ухвали суду від 12.12.2023 року Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в м. Києві, надіслано належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 08.07.2020 року №8045/2020/2086504, на підставі якого належний громадянці [PERSON] автомобіль «Audi Q7», 2013 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , було перереєстровано на нового власника (а.с. 191-193). Тобто, відшкодувавши матеріальну шкоду, заподіяну відповідачем, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Щодо наданих до матеріалів справи розрахунків страхового відшкодування здійснених від 22 жовтня 2019 року та 25 жовтня 2019 року, то суд приймає до уваги та бере за основу розрахунок страхового відшкодування здійснений від 22 жовтня 2019 року, оскільки твердження представника позивача з вказаного приводу, а саме посилання, що «при формуванні судовим експертом висновку № ZU 04101900 перша калькуляція, де вартість ремонту склала 503853,48 грн. була робоча версія, в якій була допущена описка, даний варіант калькуляції був попереднім і був відправлений для ознайомлення, мав загальний характер дослідження. В остаточній версії калькуляції, в результаті проведення детального дослідження, була встановлена технологічна необхідність заміни кермового механізму в зборі та лівої амортизаторної стійки в зборі, відповідно до ретельно проведеного дослідження було встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», державний номер [NUMBER] на момент проведення дослідження становила 602196,61 грн. Позивачем і було проведено корегування первинного розрахунку страхового відшкодування і здійснено виплату в розмірі 516 119,55 грн.», не знайшли свого підтвердження, не надано до суду відповідних доказів щодо здійснення заміни механізмів, проведення інших ремонтних робіт, що були дослідженні експертом при встановленні і корегуванні первинного розрахунку страхового відшкодування, тому розрахунок страхового відшкодування здійснений від 22 жовтня 2019 року, обґрунтований, належним чином завірений, відповідає умовам Договору страхування наземного транспорту №1203/19-Т/Дп/03 від 21.08.2019 року. Крім того, як зазначено в самому розрахунку страхового відшкодування від 22.10.2019 року ніяких інших претензій до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхувальник [PERSON] не має, розрахунок міститься всі необхідні погодження та підписи сторін, тому у суду відсутні будь-які докази недійсності та невідповідності того, що розрахунок страхового відшкодування від 22.10.2019 року була робоча версія, даний варіант калькуляції був попереднім і був відправлений для ознайомлення, мав загальний характер дослідження, оскільки відсутні будь-які відомості з цього приводу, з казанням «Копія» чи іншої відмітки щодо чорнової копії вказаного розрахунку. Таким чином з відповідача підлягають відшкодуванню кошти у розмірі 404853,49 грн. з розрахунку страхового відшкодування від 22.10.2019 року. Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається щодо відшкодування шкоди в порядку регресу. Суд не погоджується з даними обґрунтуваннями з огляду на наступне. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року, згідно з яким при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права зокрема ст. 1191 ЦК України, а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. У відповідності до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Разом з тим ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією. З вказаного приводу суд погоджується із позицією представника відповідача, що викладена у письмових поясненнях. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, до страховика, що виплатив страхове відшкодування в межах сплаченої суми, перейшло право вимоги до відповідача по справі. У відповідності до ст.ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Щодо посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і якіочікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 14 000, 00 грн. - витрати на надання правової допомоги. У випадку необхідності складання експертного дослідження або судової експертизи вартість буде складати від 10 000, 00 грн. до 15 000, 00 грн.Таким чином, орієнтовний загальний розрахунок складає 29 000, 00 грн. У подальшому Відповідачем буде надані документи на підтвердження вказаних обставин. Проте з вказаних обставин до матеріалів справи не було надано відповідних доказів зазначених вище щодо понесених судових витрат, тому вказана вимога не підлягає розгляду, що не позбавляє відповідача звернутися до суду із відповідною заявою про стягнення понесених нею підтверджених судових витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, сторона відповідача не надала суду детальних та конкретизованих розрахунків витрат, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, а також не надано документи на підтвердження оплати відповідачем професійних послуг адвоката, тому слід дійти висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов законний, обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і підлягає частковому задоволенню з підстав зазначених вище.

Outcome: partial