Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

22\~липня 2024\~року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та присадибна земельна ділянка площею 0,25 га, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Крім позивачки та її рідної сестри [PERSON] , інших спадкоємців, на спадщину за законом та заповітом не має. За життя мати склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно донькам [PERSON] та [PERSON] . Однак про існування заповіту позивачка не знала і коли дізналася про його існування, звернувшись до завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Т.В. Нікурадзе, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через те, що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини і запропоновано звернутися до суду. Посилаючись на викладене та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Позивачка в судове засідання направила заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. (а.с.55) Від представника відповідача Березнегуватської селищної ради надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та визнання позовних вимог позивачки (а.с.53). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Березнегуватська державна нотаріальна контора в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність та інформацію про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] (а.с.23,54) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання направила заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки. (а.с.46) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази\~у справі суд встановив наступні факти\~та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла матір позивачки [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 19 листопада 2018 року, актовий запис № 11 (а.с.6). З копії свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] виданого Калузькою сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 23 грудня 1959 року за актовим записом № 32, убачається,що її дівоче прізвище вказано " [PERSON] ", та копії свідоцтва про укладення шлюбу позивачки серії [NUMBER] , виданого 03 квітня 1982 року виконкомом Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області за актовим записом № 05, з якої убачається, що вона 03 квітня 1982 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище на " [PERSON] " (а.с.8,9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок з надвірними спорудами та присадибна земельна ділянка площею 0,25 га, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Згідно заповіту, посвідченого секретарем Калузької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 02 лютого 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13, все належне майно [PERSON] заповідала донькам [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно листа державного нотаріуса Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В. від 05 серпня 2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася. (а.с.23). З архівної довідки наданої старостою Калузького старостинського округу Березнегуватської селищної ради від 19 червня 2024 року, убачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 23 листопада 1978 року по день смерті [INFO] . На день смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. (а.с.11). Позивачка є спадкоємицею померлої за заповітом, однак протягом встановленого законом строку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернулася, оскільки не знала про існування заповіту. 28 серпня 2024 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т.В., позивачці було відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , з причини пропуску нею строку для подання заяви. (а.с.10). Позивач у шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний про наявність заповіту складеного на його користь. Згідно ч.1 та 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Нормою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України, регламентовано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з\~частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно положень п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок висловлений також у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року по справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18. Крім того, виходячи із наведених норм права, належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (відповідні сільські, селищні, міські ради). Встановивши, що позивачка була необізнана про наявність заповіту, складеного зокрема і на її користь, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі зазначеного,

Outcome: approved