Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування заяви зазначає, що 08.10.2020 р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилась донька [PERSON] . У подальшому через різні характери та різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем сторони втратили почуття поваги та любові одне до одного, внаслідок сварок та неодноразових проявів домашнього насильства з боку чоловіка почали проживати окремо, подружні відносинни припинились. Рішенням Кам`янець-Подліьського міськрайонногог суду Хмельницької області від 22.08.2022 р. шлюб між сторонами розірвано. З моменту припинення шлюбних відносин спільна донька [PERSON] зареєстрована та проживає разом із мамою за адресою: [ADDRESS] . Квартира належить позивачу на праві особистої приватної власності. Малолітня [PERSON] з 2023 р. та цього часу відвідує садочок «Радість», характеризується вихователями як комунікабельна, товариська дитина, яка легко знаходить спільну мову з дітьми та дорослими, має нормальний фізичний та соціальний розвиток для свого віку. Дитина емоційно дуже сильно прив`язана до мами, що підтверджується відповідним психологічним висновком за результатами психологічного обстеження. Не зважаючи на те, що позивач ніколи не перешкоджала батькові дитини у спілкуванні з нею, батько дитини періодично цікавиться нею, інколи пропонує забрати її з садочка до себе у гості, проте малолітня [PERSON] з татом спілкується без задоволення, категорично відмовляється залишатися із ним наодинці чи йти до нього у гості, між донькою і татом немає взаєморозуміння. Позивач займається підприємницькою діяльністю, має стабільний дохід, має у власності декілька житлових приміщень. Від підприємницької діяльності та здавання в оренду об`єктів нерухомості позивач регулярно отримує кошти. На обліку у лікаря нарколога та психіатра позивач не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується позитивно. Після розлучення позивач всю увагу зосередила на дитині, її вихованні, догляду за станом здоров`я та розвитком. Після початку повномасштабного вторгнення, повітряних обстрілів та тривог дитина почала почуватись знервованою, погіршилось моральне та фізичне здоров`я, через що позивач була змушена звертатись за медичною допомогою та тимчасово виїжджати з дитиною за кордон для усунення негативних факторів і забезпечення її розвитку у безпечному та спокійному середовищі. Позивач не вчиняла жодних дій для обмеження батька у реалізації ним своїх батьківських прав - завжди попереджала останнього про факт виїзду і про місце перебування дитини. Незважаючи на це відповідач негативно реагує на такі дії, неодноразово в грубій фомі погрожував, що не дозволить їй бути з дитиною, оскільки позивач начебто на неї негативно впливає, взагалі забере дитину собі. В лютому 2024 р. позивач звернулась до Служби у справах дітей з заявою для визначення місця проживання дитини з собою. Орган опіки відмови у задоволенні заяви, мотивуючи відсутністю спору. Просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з її матір`ю [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 квітня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнути витрати пов`язанні із зверненням до суду. Рух справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2024 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.05.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклування замість Служби у справах дітей Кам`янець-Подільської міської ради та зобов`язано Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради в особі органу опіки та піклуваннянадати висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, сторінта на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26.08.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. Представник третьої особи у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 серпня 2022 року. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 30.06.2021 р. [PERSON] разом з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом № 655/04-09 про зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб. Тоді як [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована фізичною особою-підприємцем. Згідно податкової декларації ФОП за 2023 р. як підприємець [PERSON] доходів не одержувала. [PERSON] належать на праві власності кв. [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31896430 від 29.12.2014 р.; квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 246635492 від 02.03.2021 р. [PERSON] має стабільний щомісячний дохід, що підтверджується випискою по надходженням по картці [NUMBER] . Відповідач офіційно не працевлаштований, доказів матеріального стану суду не надав. Згідно долучених до матеріалів справи квитанцій відповідач з 24.09.2021 р. щомісяця сплачує на утримання дитини аліменти в сумі 5000 грн. Між сторонами періодично виникають конфлікти, які об`єктивно перешкоджають їм дійти згоди щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 578 від 11.07.2024 р. затверджений висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з матр`ю. Висновок вмотивований відсутністю спору між сторонами, батько спілкується з дитиною в телефонному режимі, цікавиться її життям і здоров`ям, щомісяця сплачує аліменти на її утримання. Не заперечує, щоб дитина проживала з матір`ю, спір між батьками щодо місця проживання дитини відсутній. Листом № 5/02-19-501 від 01.03.2024 р. виконавчий комітету Кам`янець-Подільської міської ради повідомив, що орган опіки та піклування визначає місце проживання дитини у разі спору між батьками. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 27.02.2024 р. встановлено відсутність спору. Батько погоджується, щоб дитина проживала з матір`ю. Норми права, які застосував суд. Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до положень статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із статтею 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України? 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Висновки суду. Верховний Суд в аналогічних справах неодноразово наголошував на тому, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд повинен враховувати, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Матеріалами справи підтверджується, що за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується довідкою-характеристика № 44 від 07.03.2024 р. Відповідно довідки лікаря-нарколога № 19 від 12.03.2024 р. [PERSON] на обліку в наркологічному кабінеті КНП «ЛДКЦ» КП МР не перебуває. Відповідно довідки лікаря-психіатра від 12.03.2024 р. [PERSON] на обліку в психіатричному кабінету КНП «ЛДКЦ» КП МР не перебуває. Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особо до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-002336795 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості немає та в розшуку не перебуває. Випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 09.02.2024 р. підтверджується відсутність хвороби у [PERSON] . Дитині зроблені щеплення згідно календаря щеплень. Відповідно довідки садочку «Радість» № 14 від 11.03.2024 р. [PERSON] , 21.06.2021 р. дійсно відвідувала садочок «Радість» протягом 2023 р. і досі відвідує протягом 2024 р. Мати постійно приводить дитину в садочок та забирає її сама, завжди цікавиться та бере активну участь в житті дитини та садочку. Мати завжди самостійно вносить оплату за садочок. [PERSON] контакту з садочком не підтримує, з вихователями не спілкується та життям дитини у садочку не цікавиться. Згідно характеристики № 16 від 11.03.2024 р. [PERSON] відвідує групу «Персики». Дівчинка легко адаптувалась до умов та розпорядку садочка. Адаптація задовільна. Дівчинку виховує мати [PERSON] , яка водить дитину у садочок та проводить оплату за садок щомісяця. Психологічний висновок за результатами психодіагностичного обстеження [PERSON] , 21.06.2021 р. свідчить про те, що у мами з дитиною доброзичливі стосунки, дитині притаманний страх сепарації від мами, мама для дівчинки є гарантом безпеки. Дівчинку не можна позбавляти постійного емоційного та фізичного контакту з мамою. 23.12.2023 р. та 29.02.2024 р. [PERSON] зверталась до Кам`янець-Подільського РУП з заявами про вчинення [PERSON] домашнього насильства психологічного характеру: застосування нецензурної лайки щодо [PERSON] , погрози відібрати дитину. Підстав для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не встановлено. В ході перевірки проведено бесіду профілактичного характеру та роз`яснено норми чинного законодавства. Враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з матір`ю, вік дитини, стан здоров`я дитини, добросовісне виконання матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність обставин необхідних для зміни її місця проживання, а також виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] оскільки це відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства України. Відповідач не заперечив проти задоволення позову. Оскільки дитина за віком є малолітньою, її думка в судвому засіданні не заслуховується. За таких обставин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved