Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 18 листопада 2006 року між ним та відповідачем у виконкомі Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, під час якого у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя у них не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Дружина не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у нього, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Зазначає, що у 2017 році відповідач виїхала за кордон та вже більше п`яти років вони майже не спілкуються. Йому відомо, що відповідач проживає з іншим чоловіком, а він, у свою чергу, також має намір створити нову сім`ю. Оскільки вважає, що їх шлюб є формальністю, подальше спільне життя подружжя і збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам, а примирення є неможливим, а також беручи до уваги, що майнових спорів та спору щодо визначення місця проживання дитини, яка на даний час досягла шістнадцятиріччя та має право самостійно визначати, з ким проживає, немає, тому просить позов задовольнити.\~\~ У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не вирішувати питання щодо судових витрат. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Одночасно просила не надавати строк на примирення та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ».\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 18 листопада 2006 року у виконкомі Тур`я-Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 11 (а. с. 5). Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а. с. 6-8).\~ Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, протягом тривалого часу вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнала, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Крім цього, суд встановив, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки\~ №\~ 21\~ від 25 червня 2024\~ року\~ позивачем сплачено 1 211,20 грн\~ судового збору (а. с. 9). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як встановлено у судовому засіданні, позивач, з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved