Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] (під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач після одруження змінила прізвище на [PERSON] ) про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, які визначені судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області на з 1/3 частини заробітку (доходу). На обґрунтування\~позову зазначає,\~що 22.11.2022\~рішеннямЯворівського районного суду Львівської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В подальшому 09.03.2023 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого у позивача народився син [PERSON] [INFO] . 11 грудня 2023 року Залізничним районним судом міста Львова видано судовий наказ по справі №462/8831/23 про стягнення із позивача [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку /доходу/ платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дитини повноліття, починаючи з 13 листопада 2023 року. На даний час судовий наказ по справі №944/677/23 та судовий наказ по справі №462/8831/23, перебувають на виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. У зв?язку з тим, що по кожному рішенню державний виконавець нараховує і стягує з мене аліменти у розмірах відповідно до вказаних судових наказів, то в загальному розмірі стягнення становить 75 % з його заробітку (доходу), що значно перевищує половину доходу та суперечить нормам ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України. До того ж, частково на його утриманні перебувають батько, [PERSON] , та мати, [PERSON] , які є пенсіонерами та потребують постійної матеріальної допомоги. А також, на його утриманні перебуває дружина, [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років і не має можливості працювати. Додатково зазначає, що є учасником бойових дій, що не пройшло безслідно для його здоров?я, відповідно, на його думку, частка на утримання трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] повинна становити 1/3 від усіх видів його заробітку. Ухвалою суду від 08.04.2024 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 17.06.2024\~від відповідача\~ [PERSON] \~надійшли письмові\~пояснення з\~додатками,\~відповідно до\~яких зазначаєсудовим наказом від 22.03.2023 наказано стягувати щомісячно з боржника [PERSON] в її користь, аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 06.02.2023 року. Утримання трьох\~неповнолітніх дітей\~потребує значних\~коштів,\~займаючись самостійним\~вихованням дітей,\~відповідач не\~має змоги\~постійно працювати,\~в результаті\~чого залежить\~дохід є\~незначним.\~Діти часто\~хворіють на\~сезонні вірусні\~інфекції,\~кашлі,\~ГРВІ,\~тощо,\~регулярні візити\~у стоматолога\~теж потребують\~великих коштів.Окрім цього\~зазначає,\~донька [PERSON] ,\~ [INFO] \~навчається у\~11\~класі,\~відвідує секцію\~з пауерліфтингу,\~приймає участь\~у Всеукраїнських\~чемпіонатах та\~чемпіонатах Європи.\~Донька [PERSON] ,\~ [INFO] \~навчається у\~8\~класі,\~ходить на\~заняття з\~фітнесу.\~Син [PERSON] ,\~ [INFO] \~навчається у\~3\~класі,\~відвідує приватну\~секцію з\~флорболу,\~приймає участь\~у змаганнях.\~Також проходить\~онлайн курси\~логопедичної корекції\~мовлення.Усі додаткові заняття потрібно оплачувати, участь у змаганнях теж потребують кошів. Позивач,\~окрім того\~що сплачує\~аліменти жодної\~допомоги не\~надає,\~життям та\~вихованням дітей\~не цікавиться. [PERSON] \~зазначає що\~у нього\~на утриманні\~перебуває дружина\~ [PERSON] ,\~яка перебуває\~у відпустці\~по догляду\~за дитиною\~до 3\~років,\~одночасно зазначає\~що з\~нього \~на користь\~ [PERSON] \~ стягуються\~аліменти на\~утримання [PERSON] ,\~12.10.2023\~року.\~Даним фактом,\~вважаю,\~що позивач\~зловживає своїми\~правами та\~шукає спосіб\~як уникнути\~сплати аліментів\~на своїх\~дітей.\~Просить суд,відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19.06.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове\~засідання відповідач\~не з`явилася,\~подала до\~суду клопотання\~про розгляд\~справи без\~її участі,\~на підставі\~доказів наявних\~у матеріалах\~справи.Просить суд, відмовити в задоволенні позову. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.10.2024, є дата складення повного судового рішення 04.11.2024. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які відповідають правовідносинам, врегульованим нормами СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей та його виконання, а також щодо обов`язку чоловіка утримувати свою дружину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.11.2022 року. Справа №944/3372/22. Рішення набрало законної сили 23.12.2022. Як стверджує позивач та не заперечує відповідач сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 22.03.2023 року вирішено стягувати з щомісячно з [PERSON] , в користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше\~ десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 06.02.2023 року. Справа №944/677/23. Окрім того,\~судовим наказом\~Залізничного районного\~суду м.Львова\~від 11.12.2023\~вирішено стягуватиз [PERSON] ,\~на користь\~ [PERSON] ,\~аліменти на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~заробітку /доходу/\~платника аліментів,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~не більше\~10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину,\~до досягнення\~дитини повноліття,\~починаючи з\~13\~листопада 2023\~року.Справа №462/8831/23. 09 березня 2023 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . 06 квітня 2024 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 06.07.2020 року, та відповідно до копії виписки із медичної картки стаціонарного хворого, проходив лікування лютий - березень 2024 року. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження виданого 14.01.1986 року, вбачається, що [PERSON] , народився [INFO] в м.Яворів Львівської області. В графі «батько» значиться [PERSON] , в графі «мати» значиться [PERSON] . Батьки позивача є особами пенсійного віку. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Звертаючись з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, який фактично є позовом про зменшення розміру аліментів позивач посилається на підставу для їх зменшення на те, що він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, оскільки їх загальний розмір становить більше як 50% всіх видів його доходу щомісяця, а тому вважає, що було б справедливо зменшити їх розмір. Зазначає, що нормами чинного законодавства із заробітної плати боржника дозволяється стягнення за виконавчими документами при сплаті аліментів не більше, аніж 50%. Суд зазначає,\~що судовим\~наказом Яворівського\~районного суду\~Львівської області\~від 22.03.2023\~ вирішено\~стягувати з\~позивача аліменти\~на утримання\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/2\~частини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~не більше\~ десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідно віку\~до досягнення\~дітьми повноліття.\~ [PERSON] про перегляд судового наказу не звертався. Під час\~розгляду справи\~судового наказу\~Залізничного районного\~суду м.Львова\~від 11.12.2023\~про стягнення\~з позивачааліменти на\~утримання малолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~заробітку /доходу/\~платника аліментів,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку та\~не більше\~10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину. [PERSON] про перегляд судового наказу не звертався, що свідчить про те, що він підтвердив свою спроможність сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Звертаючись до суду з наведеним позовом [PERSON] просить зменшити розмір аліментів та стягувати з нього на утримання трьох неповнолітніх дітей в загальному розмірі з 1/2 частини всіх видів його заробітку на 1/3 частину всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Водночас, суд констатує, що звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що після ухвалення рішення суттєво погіршився його матеріальний стан або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.7, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. На підставі положень ст.81 ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Матеріали справи не містять доказів про доходи позивача та відсутність у нього доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі. Твердження позивача про те, що стягнення відбувається у надмірному розмірі, не підтверджені належними доказами, так як не надано доказів що позивач працює, отримує заробіток і розмір аліментів є надмірним, розмір аліментів, який стягується з позивача на утримання дітей є середнім, і його безпідставне зменшення призведе до того, що інтереси дітей не будуть якнайкраще забезпечені. Та, обставина, що позивач повторно одружився сама по собі не свідчить про погіршення його матеріального стану, та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення суду, матеріали справи не містять доказів, що дружина позивача перебуває на його утриманні. Суд зауважує, що саме по собі прийняття судового рішення про стягнення аліментів з батька (матері) на кожну наступну дитину без доведення погіршення майнового становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення усіх дітей, оскільки саме батьки зобов`язані матеріально утримувати дитину до повноліття та несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Подібні за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 301/2160/20, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 та від 08 червня 2022 року по справі № 565/1069/21. Щодо посилання позивача, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, судом відхиляються з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати, у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У такому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч.2, 3 ст.128 КЗпП України при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Отже, згідно вищевказаних положень закону, при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей допускається загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника до 70 відсотків. Обмеження, встановлені статтею 128 Кодексу законів про працю України та частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», передбачені при відрахуванні із заробітної плати при виконанні судових рішень, визначають межі стягнення державним виконавцем аліментного платежу під час кожної виплати заробітної плати платнику аліментів і не є обставиною, що зумовлює зменшення розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку сааме в інтересах дитини. Однією із засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, також, звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На переконання суду, позивачем не доведено обґрунтованість його вимог щодо можливості застосування судом положень статті 192 СК України. Сукупність встановлених обставин свідчить про недоведеність позивачем своїх вимог, відтак є підставою для відмови в позові. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішень про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Інші доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до безумовних підстав для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів, а тому відмовляє в задоволенні позову, визначений розмір аліментів рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 22.03.2023, який стягується з [PERSON] , відповідає вимогам сімейного законодавства, його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітнього сина від іншого шлюбу, без підтвердження погіршення його матеріального становища, на переконання суду, не буде спрямовано на належне забезпечення трьох неповнолітніх дітей та суперечитиме їх інтересам. Тобто пріоритетним є саме гармонійний розвиток дитини, який загалом неможливо забезпечити лише мінімальним набором продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, а потребує значних зусиль і матеріальних витрат, зважаючи, в тому числі, і на постійне та суттєве подорожчання вартості практично всіх товарів і послуг, що є загальновідомим фактом. Також суд наголошує, що позивач як батько трьох неповнолітніх дітей, попри наявності дитини в іншому шлюбі, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, в тому числі самостійно цікавитись наявністю відповідних потреб дитини та витрат на них. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. Відтак, підстав для відшкодування позивачу понесених судових витрат суд не вбачає, оскільки відмовляє в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed