Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14 березня 2006 року вона, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Вказує, що [INFO] помер один із співвласників, а саме: її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, в тому числі і на частку у вказаній квартирі. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, спадкове майно після смерті чоловіка прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що в пред`явлених документах, що посвідчують право власності на спадкове майно не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру. Посилаючись на те, що частки у спільній сумісні власності є рівними, просить визначити, що [PERSON] , який помер [INFO] та їй належить по 1/5 частці в квартирі [ADDRESS] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, 25 вересня 2024 року подала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Судові витрати просить залишити за собою. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, 25 вересня 2024 року подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на те, що відповідачі визнають позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Судом встановлено, що [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . Даний факт стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 14 бе резня 2006 року та копією Витяга про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31 березня 2006 року № 10268817. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого 27 грудня 2023 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] помер [INFO] . Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 липня 2024 року № 188/02-31 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Матвійчук С. П. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в квартирі [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що в пред`явлених документах, що посвідчують право власності на спадкове майно не визначена частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру. В силу ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено законом або договором. За таких обставин справи суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, і за [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] необхідно визначити по 1/5 частці квартири [ADDRESS] .

Outcome: approved