Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до дня смерті постійно проживала разом з відповідачем у справі дочкою [PERSON] , і була зареєстрована в селі Мокрець Ковельського району Волинської області. На випадок своєї смерті мати позивача залишила заповіт, згідно якого належну їй частку квартири заповіла позивачу [PERSON] . Зазначена частка квартири не входить до спадкового майна, оскільки була оформлена померлою ще за життя. Крім позивача, спадкоємцями за законом є ще діти: дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання з матір`ю до дня її смерті, та син [PERSON] , який з померлою не проживав і не претендує на спадкове майно. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Україна» Ковельського району Волинської області. З метою оформлення права на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на вищевказану частку права на земельну частку (пай) позивач звернулася до приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Гута В. П. Однак, 08 березня 2024 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, які засвідчують право власності спадкодавця на зазначене майно та рекомендовано звернутися до суду. Так як єдиним засобом захисту порушеного права є судовий захист, тому змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 14 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 29 квітня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява. Ухвалою судді від 01 травня 2024 року зустрічну позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. 09 травня 2024 року позивачем за зустрічною позовною заявою та відповідачем та первісним позовом [PERSON] усунено недоліки, зазначені в ухвалі. Ухвалою судді від 09 травня 2024 року зустрічну позовну заяву прийнято, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. 24\~травня 2024\~року відповідачем\~за зустрічною\~позовною заявою\~та позивачем\~за первісним\~позовом [PERSON] \~подано відзив\~на зустрічну\~позовну заяву. Ухвалою суду від 28 червня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою\~ [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до неї просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач за первісним та зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подала (а. с. 111, 117, 123). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] та його представник адвокат Гарбарчук Наталія Миколаївна в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину своєї неявки суду повідомили суду заяву, згідно якої просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності, зустрічну позовну просили задовольнити з підстав, викладених у ній (а. с. 124). Представник відповідача за первісним позовом Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , просив розгляд справи здійснювати за його відсутності (а. с. 52). Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень статті 16\~Цивільного кодексу\~України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За змістом статті 1217\~Цивільного кодексу\~України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1220, частини третьої статті 1223 Цивільного кодексу\~України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно статті 1261\~Цивільного кодексу\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач у справі за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , відповідач за первісним та зустрічним позовом [PERSON] , відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] є спадкоємцями першої черги, як діти померлої. Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Турійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 3 від 23 травня 2018 року (а. с. 7). Відповідно до довідки Мокрецької сільської ради Турійського району Волинської області № 508 від 13 серпня 2018 року, згідно запису в погосподарській книзі по селу Мокрець (номер об`єкта погосподарського обліку 0270-1) [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована разом з дочкою [PERSON] . Заповіти від імені покійної сільською радою не посвідчувалися (а. с. 8). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52501682, виданого 05 липня 2018 року приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гутом В. П. в спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу № 71/2018 (а. с. 9). 29 грудня 2017 року приватним нотаріусом Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гутом В. П. посвідчено заповіт від імені [PERSON] , згідно якого на випадок своєї смерті вона заповіла належну їй частку квартири за [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] (а. с. 10). Постановою приватного нотаріуса Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Гута В. П. № 68/02-31 від 08 березня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на право на частку права на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Україна», яка розташована на території Турійської ОТГ (Мокрецька сільська рада Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області) через відсутність правовстановлюючих документів про належність померлій [INFO] [PERSON] вищезазначеного майна (а. с. 11). Згідно інформації Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 29-0-0.333-321/14-23 від 29 серпня 2023 року [PERSON] на підставі розпорядження Турійської РДА від 20 січня 1997 року № 17 видано сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0074429 в КСП «Україна», що розташована на території колишньої Мокрецької сільської ради Турійського району Волинської області (а. с. 12). Як вбачається із досліджених судом матеріалів спадкової справи № 71/2018 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , покійна на випадок своєї смерті заповіла дочці [PERSON] належну їй частку квартири [ADDRESS] (а. с. 22-48). Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1218\~Цивільного кодексу\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини третьої статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, в померлої [INFO] [PERSON] , є троє дітей позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , відповідач за первісним та зустрічним позовом [PERSON] , та відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] . На момент смерті спадкодавиці [PERSON] , разом з нею була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON] , яка шляхом спільного проживання з спадкодавцем на день її смерті прийняла спадщину. Позивачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позов дана обставина не оспорюєть. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 Цивільного кодексу України). Позивач [PERSON] на момент смерті спадкодавиці з нею не проживала, 05 липня 2018 року подала нотаріусу Турійського районного нотаріального округу Волинської області Гуту В. П. заяву про прийняття спадщини після смерті матері (а. с. 23). Відповідач [PERSON] на момент смерті спадкодавиці з нею не проживав, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався. 29\~квітня 2024\~року представником\~відповідача за\~первісним позовом\~ [PERSON] \~ адвокатом\~Гарбарчук Н.\~М.\~подано зустрічну\~позовну заяву\~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~та визнання\~права власності\~на 1/3\~частку земельної\~частки (пай).\~Згідно якої\~ [PERSON] \~стверджує,\~що після\~смерті матері\~його сестра\~ позивач\~за первісним\~позовом та\~відповідач за\~зустрічною позовною\~заявою \~ [PERSON] \~ прийняла\~спадщину за\~заповітом,\~відповідно до\~якого мати\~заповіла останній\~належну їй\~частку в\~квартирі [ADDRESS] .\~Щодо іншого\~майна,\~належного на\~момент смерті,\~мати розпорядження\~не робила,\~заповітів не\~залишила,\~а тому\~вважає,\~що все\~інше,\~належне матері,\~майно підлягає\~спадкуванню за\~законом.\~Пояснив,\~що вважав,\~оскільки мати\~заповіла свою\~частку в\~квартирі сестрі,\~то іншого\~майна у\~неї не\~було,\~про наявність\~земельної частки\~(паю)\~не знав,\~а тому,\~відповідно,\~із заявою\~про прийняття\~спадщини до\~нотаріуса не\~звертався.\~У зв`язку\~з чим\~просив визначити\~йому строк\~у три\~місяці для\~подання нотаріусу\~заяви про\~прийняття спадщини\~ за\~законом після\~смерті матері\~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~та визнати\~за ним право власності на 1/3 частку права на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Україна» Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері (а. с. 62-64). Відповідно до частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] пропустив встановлений строк для прийняття спадщини в зв`язку з тим, що не знав про наявність іншого, крім квартири, спадкового майна, оскільки вважав спадкоємцем за заповітом після смерті матері сестру [PERSON] , а тому, на підставі наведеного, [PERSON] вправі звернутись до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши, надані в силу положень статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, докази в їх сукупності, оскільки відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , та відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] , як діти покійної, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, є спадкоємцями першої черги, належним чином не можуть оформити право власності на вказане спадкове майно в позасудовому порядку. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 1 від 30 травня 2008 року передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Оскільки, в даному випадку, питання про право [PERSON] та [PERSON] на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання частки у праві власності на вищевказане спадкове майно у порядку спадкування за законом. Таким чином, враховуючи обставини, наведені [PERSON] та [PERSON] , надані ними докази, наявність ще однієї спадкоємиці, яка не оформила свої спадкові права, але фактично спадщину прийняла, як особа, яка проживала на момент смерті з спадкодавцем, та те, що діти спадкодавці мають рівні права, щодо спадкового майна, тому суд вважає, що позов позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічною позовною заявою [PERSON] підлягає задоволенню частково, а позов відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Частиною першою\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial