Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

03 жовтня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» в особі представника Мироненко М.О. звернулось до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якому просив суд стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР», борг за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 11\~885,81 грн., суму інфляційних збитків у розмірі 110,54 грн., 3% річних у розмірі 39,75 грн. та суму сплаченого судового збору В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що з 01.01.2015р. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Металургійного району в м. Кривому Розі, на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради. Окрім управління позивач здійснював з 01.09.2021 по 01.09.2024 р. утримання будинку [ADDRESS] . Послуги з\~утримання позивач\~надав відповідачу\~в порядку\~ЗУ «Про\~житлово-комунальні\~послуги»,\~Наказу Державного\~комітету України\~з питань\~житлово-комунального\~господарства №\~150\~від 10.08.2004\~р. «Про\~затвердження Примірного\~переліку послуг\~з утримання\~будинків і\~споруд та\~прибудинкових територій\~та послуг\~з ремонту\~приміщень,\~будинків,\~споруд»;\~Наказу Державного\~комітету України\~з питань\~житлово-комунального\~господарства №\~76\~від 17.05.2005\~р. «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». У період з 01.09.2021 по 01.09.2024 р., позивач надав відповідачам послуги на суму 11\~885,81 грн. Крім того, згідно вимого ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, відповідач станом на 21.02.2022 р. зобов`язаний також сплатити на користь позивача інфляційні збитки в розмірі 110,54 грн., 3 % річних 39,75 грн., судові витрати по справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2024 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про перебування у провадженні суду вказаної справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками, які 01 листопада 2024 року повернулись з поштового відділення на адресу суд з відміткою «»Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідачі відзиву на позовну заяву до суду не направили. Відповідачі вважаються належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило. Згідно з частиною 7\~статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до пункту 4 частини 8\~статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно з частиною 8 статті 178\~ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи повторну неявку в судові засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін, - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку суми заборгованості по приміщенню за адресою: [ADDRESS] , заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2021 по 01.09.2024 р. становить 11885,81 грн., інфляційні втрати становлять 110,54 грн., 3% річних становлять 39,75 грн., що підтверджується розрахунками у матеріалах справи. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» звертався до відповідача через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, із заявою про видачу судового наказу, але ухвалою Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу від 18 вересня 2023 року по справі № 210/3630/23, провадження №2-н/210/746/23, відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відмовлено. Тому позивач з метою захисту, свого права та інтересу, змушений звернутися із заявою в позовному провадженні. Вказана сума заборгованості відповідачем у добровільному порядку на сьогодні не сплачена. За приписами ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановленихст.526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із ч.1ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901та ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться у комунальній власності Управління благоустрою та житлової політики та перебуває на балансовому обліку ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» так як останній є управителем багатоквартирних будинків та надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, інші послуги згідно договору. Так, 27.12.2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради (далі - Замовник) в особі [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» в особі [PERSON] , укладено Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району, відповідно до якого зазначено, що функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 01.04.2014 року. Пунктом 1 ч.1ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2ст.7 цього Законуобов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Крім того, відповідно до п.7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року роз`яснено, що не укладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржника від обов`язку оплачувати отримані ним послуги. Згідно зст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району від 27.12.2013 р. між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради в особі [PERSON] та ТОВ «СІТІСЕРВІС КР» в особі [PERSON] , останній зобов`язаний: здійснювати функції з управління, прийняти об`єкт в управління та необхідну достовірну документацію повному обсязі з оформлення акту прийняття-передачі об`єкта; здійснювати управління особисто, а також укладати договори із співвиконавцями на виконання окремих видів робіт; надавати замовнику повну та достовірну інформацію щодо управління об`єктом на умовах та у строки, визначені договором або законом; планувати заходи щодо збереження і сталого функціонування об`єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир та приміщень такого об`єкта та інші послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по Дзержинському району. Відповідно до ст.ст.151, 156 Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, споживач зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг, а також приймати участь у загальних витратах на обслуговування будинку. Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст.11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування», ст.14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства», ст.322 ЦК України передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…». Згідно ст.379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них»; ст.382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.». Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.20), передбачає, «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…». Відповідно до ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 р. балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управитель це особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Так, відповідно до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району від 27.12.2013 року, управителем є - ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». Крім того, відповідно до ЗУ «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» всі питання приймаються співвласниками на зборах. Дані збори оформлюють протоколом співвласників багатоквартирного будинку. Але в матеріалах цивільної справи відсутній даний протокол, стороною відповідача також не було долучено на підтвердження заперечення вищезазначеного протоколу, відповідно до якого би вони обрали іншого управителя багатоквартирного будинку. Таким чином, саме позивач є управителем даного багатоквартирного будинку на підставі рішення укладеного договору з органами місцевого самоврядування. Таким чином, у період з 01.09.2021 року по 01.09.2024 року ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», як виконавець житлово-комунальних послуг, надав відповідачам, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вищевказаною адресою, а відповідач фактично отримував ці послуги, принаймні, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження зворотного. Відповідачами до суду не подано жодного доказу на підтвердження того факту, що такі послуги не надавались. Так, відповідно ст.18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разу порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Відповідачем жодних письмових звернень до позивача про виклик представника для складання акту-претензії не надано. Крім того, тарифи які використовував ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» для нарахування за надані послуги були затверджені Виконкомом Криворізької міської ради, які знаходяться у вільному доступі для споживача. Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.» За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь Позивача інфляційні втрати. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Крім того, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України, договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. Згідно ст.526 ЦПК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.322 ЦПК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем, не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності, користуванні. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем послуг, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано. Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 3028,00грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved