Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Москаленко М.С. звернулась до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 54 917,06 грн. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що 02.06.2023 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78991255. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу грошові кошти (позику) а він зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми позики у день закінчення строку позики або достроково. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі: 33 260 грн. 06 коп., з яких: -9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -24260 грн. 06 коп. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №78991255, в розмірі 33 260 грн. 06 коп., яку просить стягнути з відповідача. Крім того, 23.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8406861. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 27.02.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2024 до договору факторингу № 27022024 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі: 21 657 грн., з яких: -6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -14517 грн. - сума заборгованості за відсотками, -1140 грн. заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №8406861, в розмірі 21\~657 грн., яку просить стягнути з відповідача. Просить позов задовольнити повністю. Ухвалою судді від 24.06.2024 відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, при зверненні із позовом до суду просила про розгляд справи за відсутності представника Товариства, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, просив розглядати справу у його відсутності та просив в позові щодо стягнення нарахований йому відсотків і комісійних відмовити, з 2014 року проходить службу в ЗСУ, про що подав заяву, копію посвідчення (а.с.58,59). Відповідно до ч. 1\~ст.44 ЦПК України,\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України,фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, виходячи з положень\~ст. 16 ЦК України\~особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 02.06.2023 між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78991255. Товариство виконало умови договору і надало відповідачу грошові кошти (позику) а він зобов`язувався повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми позики у день закінчення строку позики або достроково. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі: 33 260 грн. 06 коп., з яких: -9000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -24260 грн. 06 коп. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №78991255, в розмірі 33 260 грн. 06 коп., яку просить стягнути з відповідача. Крім того, 23.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8406861. Згідно кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн. зі сплатою процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 27.02.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27022024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 27.02.2024 до договору факторингу № 27022024 ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі: 21 657 грн., з яких: -6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; -14517 грн. - сума заборгованості за відсотками, -1140 грн. заборгованість за комісією. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №8406861, в розмірі 21\~657 грн., яку просить стягнути з відповідача. Вказана заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості за договором позики №78991255 від 02.06.2023 за період з 22.11.2023 по 30.04.2024 та довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором №8406861 від 23.10.2023 за період з 27.02.2024 по 30.04.2024. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки розрахунку у [PERSON] станом на 30.04.2024 виникла заборгованість, яка складається із наступного: прострочений борг; прострочені проценти; прострочена комісія; загальна сума заборгованості 54\~917,06\~грн. (а.с.17, 37). Згідно\~ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1\~ст. 612 ЦК України\~визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203 ЦК України,зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»,після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»,умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України,при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається із заяви та долученої копії посвідчення учасника бойових дій, відповідач [PERSON] визнає заборгованість за основною сумою боргу за кредитними договорами, а саме за договором позики № 78991255 в розмірі 9000.00 грн., за договором № 8406861 суму заборгованості 6000.00 грн., а заборгованості за відсотками та комісіями не визнає та заперечує проти її стягнення, з огляду на його статус військовослужбовця та положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року №1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час. Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час. Статтею 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. Аналіз п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону №1357-IX від 30 березня 2021 року, який набрав чинності 23 квітня 2021 року, свідчить про те, що пільги мають: - військовослужбовці, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову; - військовослужбовці під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, вирішено, зокрема оголосити та провести загальну мобілізацію. Як вбачається з долучених відповідачем документів , (копія посвідчення серія [NUMBER] від 2015 р) [PERSON] призваний до лав Збройних Сил України, як вказав у заяві (а.с.58, 59) перебуває в зоні бойових дій . Таким чином, на відповідача [PERSON] з 25 лютого 2022 року, як на військовослужбовця, призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, поширювалися пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову. При цьому, за наявності позову банку про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом). Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №642/548/21. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача [PERSON] відсотків за користування кредитом з 25 лютого 2022 року по строк закінчення дії кредитного договору, з урахуванням його пролонгації на 90 днів відповідно до п.4.3.1 кредитного договору, відсутні. За вказаних обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення суми заборгованості , а саме основна сума боргу, тобто за двома договорами: № 78991255 в розмірі 9000.00 грн., за договором № 8406861 суму заборгованості 6000.00 грн. Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто 1211 грн.20 коп. (

Outcome: partial