Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

В травні 2024 року Іркліївська сільська рада (орган опіки та піклування) звернулась до Чорнобаївського районного суду Черкаської області, в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якому просили позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно її доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь батька [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів (заробітку) на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради звернувся [PERSON] , 1967 р.н., в сім`ї якого проживають малолітні діти [PERSON] і [PERSON] , із письмовою заявою про те, що їх мати [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно доньок та тривалий час не приймає участі в їх вихованні та утриманні. Було вивчено обставини порушеного питання та встановлено, що батьки дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , спільно проживали з серпня 2020 року до вересня 2023 року, офіційно у шлюбі не перебували. [PERSON] - мати малолітніх дітей, зареєстрована в місті Біла Церква Київської області та фактично проживає разом із старшим сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , офіційно не працевлаштована, живе за рахунок держаних виплат на утримання дитини до трьох років та тимчасових підробітків. 25 березня 2024 року в присутності працівників служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради [PERSON] написала заяву про погодження на позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх доньок [PERSON] і [PERSON] . В поясненні [PERSON] зазначила, що не має можливостей створення умов для спільного проживання і утримання дітей та підтвердила той факт, що тривалий час не приймає участі у вихованні своїх малолітніх доньок. [PERSON] - батько малолітніх дітей, з вересня 2023 року проживав без реєстрації разом із дітьми в помешканні близьких родичів за адресою: [ADDRESS] . З 31 січня 2024 року [PERSON] перебуває на військовій службі в зоні бойових дій. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в помешканні дідуся [PERSON] і бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В серпні 2022 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради зверталась [PERSON] , 1988 року народження, жителька села Степове, із повідомленням про неналежне виконання батьківських обов`язків громадянами [PERSON] і [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , які з лютого 2022 року проживають разом з нею і її чоловіком [PERSON] та перебувають на повному їх утриманні. Працівниками служби у справах виконавчого комітету Іркліївської сільської ради спільно із працівниками служби у справах дітей Святошинського району м. Києва було проведено низку заходів в межах наданих повноважень. Було встановлено, що родина [PERSON] і [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання потребують покращення, зокрема в кімнаті зовсім немає місця для проживання малолітніх дітей, також відсутні спальні місця для дітей. Батьки [PERSON] і [PERSON] ніде не працюють. З громадянами [PERSON] і [PERSON] проведено бесіду про недопущення неналежного виконання батьківських обов`язків стосовно їх малолітніх дітей та повідомлено про можливе настання адміністративної та кримінальної відповідальності, за самоусунення від виконання батьківських обов`язків. Після чого [PERSON] змінив своє ставлення до виконання батьківських обов`язків стосовно своїх малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , а саме: став проживати спільно із дітьми, приймає участь в їх вихованні та утриманні. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] , покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньок, а саме: ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх доньок, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними умов для отримання освіти. Всі питання щодо виховання вирішуються без участі та підтримки з боку відповідача. Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року дану справу було передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2024 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 30 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 листопада 2024 року о 10:00 год. Судом 01.11.2024 року за вх..№57187 отримано заяву, в якій представник позивача за довіреністю Телиця К.Ю. підтримала позовні вимоги та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами загального позовного провадження, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалася, в судове засідання повтороно не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомляла належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Третя особа надала до суду заяву, яка була зареєстрована канцелярією суду 01.11.2024 року за вх..№57189, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . В серпні 2022 року до служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради зверталась [PERSON] , [INFO] , жителька села Степове, із повідомленням про неналежне виконання батьківських обов`язків громадянами [PERSON] і [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] , які з лютого 2022 року проживають разом з нею і її чоловіком [PERSON] та перебувають на повному їх утриманні. З листа Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної Державної адміністрації від 22.09.2022 року вбачається, що родина [PERSON] і [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання потребують покращення, зокрема в кімнаті зовсім немає місця для проживання малолітніх дітей, також відсутні спальні місця для дітей. Батьки [PERSON] і [PERSON] ніде не працюють. З громадянами [PERSON] і [PERSON] проведено бесіду про недопущення неналежного виконання батьківських обов`язків стосовно їх малолітніх дітей та повідомлено про можливе настання адміністративної та кримінальної відповідальності, за самоусунення від виконання батьківських обов`язків. В квітні 2024 року [PERSON] , [INFO] , в сім`ї якого проживають малолітні діти [PERSON] і [PERSON] , звернувся до служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради, із письмовою заявою про те, що їх мати [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків стосовно доньок та тривалий час не приймає участі в їх вихованні та утриманні. Відповідач, [PERSON] зареєстрована в місті Біла Церква Київської області та фактично проживає разом із старшим сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , офіційно не працевлаштована, живе за рахунок держаних виплат на утримання дитини до трьох років та тимчасових підробітків. В матеріалах справи наявна заява та пояснення від 25 березня 2024 року, в яких [PERSON] , в присутності працівників служби у справах дітей виконавчого комітету Іркліївської сільської ради, написала заяву про погодження на позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх доньок [PERSON] і [PERSON] . В поясненні відповідач зазначила, що не має можливостей створення умов для спільного проживання і утримання дітей. Батько малолітніх дітей, [PERSON] , з 31 січня 2024 року перебуває на військовій службі в зоні бойових дій, що підтверджується довідкою від 08.02.2024 року за №1288/179/177/пе. [PERSON] зарекомендував себе як відповідальний військовослужбовець, про що свідчить службова характеристика за підписом начальника групи енергетичного забезпечення 2 ВКП в/ч [NUMBER] ст. лейтенанта [PERSON] . Відповідно до довідки-характеристики виконавчого комітету Іркліївської сільської ради від 06.05.2024 року № 62, за підписом старости Степівського старостинського округу В. Шемшур, [PERSON] за складом характеру стриманий, урівноважений, відповідальний, чесний та порядний, порушень громадського порядку стосовно нього зареєстровано. Відповідно до довідки від 05.04.2024 року за №22 та характеристики від 05.04.2024 року, за підписом директора Новоукраїнського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Чорнобаївської селищної ради Черкаської області», малолітня [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад з 14 лютого 2022 року, дитячий садок відвідує регулярно, пропусків без поважних причин не було. Дитина виховується в неповній сім`ї. Про дівчинку піклуються бабуся і дідусь. Мати участі у вихованні дитини не бере. [PERSON] , [INFO] , з вересня 2023 року проживає в помешканні дідуся [PERSON] і бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відвідує Новоукраїнський навчально-виховний комплекс «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Чорнобаївської селищної ради Черкаської області з 03 жовтня 2023 року. [PERSON] дитячий садок відвідує регулярно, пропусків без поважних причин не було. [PERSON] виховується в неповній сім`ї. Про дівчинку піклуються бабуся і дідусь. Мати участі у вихованні дитини не бере, що підтверджується довідкою від 05.04.2024 року за №22 та характеристикою від 05.04.2024 року, випханих директором Новоукраїнського навчально-виховного комплексу «Дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІ ступенів Чорнобаївської селищної ради Черкаської області». Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 26.04.2024 року за №107, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При вирішенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав суд виходить з наступного. Статтею 164 Сімейного кодексу України (надалі СК України) зазначено підстави позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідно до статті 165 СК України, мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 166 СК України описано правові наслідки позбавлення батьківських прав. Так, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Так, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (ст.9 Конвенції). Згідно роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, сукупність зібраних по справі доказів свідчить про те, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх доньок, не цікавиться їх навчанням, не забезпечує за ними необхідного догляду: харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дітей, як складову виховання, не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу дочок, тому суд дійшов висновку, що в інтересах дітей, є доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Правові висновки щодо доцільності позбавлення батьківських прав у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 ВС та від 13 липня 2022 року у справі № 366/2047/18. При вирішенні позовних вимог щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного. За положеннями ч.2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, згідно з частиною першою статті 182 СК України, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] є працездатною за віком та станом здоров`я, тобто, є спроможною надавати матеріальну допомогу своїм дітям. За ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку з 16.05.2024 року. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь батька [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей, оскільки [PERSON] змінив ставлення до виконання батьківських обов`язків стосовно свої малолітніх дітей, став проживати спільно з дітьми та приймає участь в їх вихованні та утриманні. Приймаючи до уваги те, що [PERSON] не є стороною по справі, як законний представник дітей не звертався з заявою про стягнення на його користь аліментів на утримання дітей, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів частково, а саме стягнути [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на особові рахунки дітей відкритих у банківській установі, починаючи з 16.05.2024 року та до досягнення дітьми повноліття. Судове рішення в частині сплати аліментів за один місяць, відповдіно до статті 430 ЦПК України підлягає до негайного виконання. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Законом України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Також, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Законом України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 6 Законом України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені та позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 2422,40 грн. (по 1211,20 грн. за кожну вимогу немайнового характеру). Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial