Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

у жовтні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2007 року. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , щодо місця проживання яких між батьками спір відсутній, після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачкою. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що декілька років подружнє життя поступово погіршувалось, між нею та чоловіком зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Зазначає, що останні три роки вони з чоловіком проживають окремо, кожний з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами, шлюбних стосунків не підтримують. Для надання строку на примирення підстав позивачка не вбачає, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені повністю і їх відновлення є неможливим. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 05 листопада 2024 року о 12.30 год. У судове засідання з`явились позивачка та відповідач. Позивачка свої позовні вимоги підтримала. Зазначила, що фактично їх з чоловіком шлюб припинено три роки тому, кожному з них потрібно рухатись далі по життю. Строк на примирення просила не надавати, оскільки вона не має наміру поновлювати з чоловіком сімейні стосунки. Просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти позову. Підтвердив ту обставину, що фактично їх шлюб з позивачкою припинив своє існування кілька років тому. Також зазначив, що строк на примирення надавати не потрібно. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1513. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва. У шлюбі у позивача та відповідача [INFO] народилась донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Позивач вказує, що подальше збереження їх родини є неможливим, на що відповідач не заперечує. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а з урахуванням позиції відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved