Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить розірвати укладений шлюб між ними шлюб. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У відповідача власні погляди на життя. Все це призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З січня 2020 року спільно не проживають, відповідач не цікавиться її життям, матеріальної допомоги не надає. Можливості збереження сім`ї немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Окрім цього, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с.18-19), заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » (а.с.30). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності, визнання позову (а.с.19). Процесуальні дії у справі. Ухвалою 19.09.2024 залишено позовну заяву без руху (а.с.16). Ухвалою від 26.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22-23). Ухвалою судового засідання від 04.11.2024 судом постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.33). Позиція суду. Суд, зважаючи на позицію сторін, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08.10.2018 у Виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №3. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 08.10.2024 серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження від 03.07.2019 батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.10). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявністю у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110, 113 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідний з цим, що вбачається з висловлених ними у заявах позицій. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню повністю. З огляду на приписи статті 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved