Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №1154-1264 від 11 лютого 2023 року в розмірі 75000 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 11 лютого 2023 року між сторонами за допомогою веб-сайту creditkasa.com.ua було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1154-1264. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А0962 для підписання вказаного кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Звертає увагу, що відповідач в загальній кількості 16 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору. Відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором. Станом на 07 березня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 149100 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими відсотками у сумі 74100 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а її частину у розмірі 75000 грн. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце свідоме порушення зобов`язання, визначеного в кредитному договорі. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 05 червня 2024 року, представник відповідача зазначає, що позовна заява підписана [PERSON] , повноваження якого підтверджуються копією довіреності, натомість доказів, що останній є працівником позивача або адвокатом до позовної заяви не додано, а тому позов необхідно залишити без розгляду. Також вказує, що у матеріалах справи відсутні оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка нібито укладала кредитний договір, ідентифікацію, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію, про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладанні договору. Крім того, наданий позивачем лист від АТ КБ «Приват Банк» не може бути належним та допустимим доказом отримання відповідачем коштів, а за відсутності доказів отримання відповідачем коштів позовна заява не підлягає задоволенню. Позивачем не надано доказів, що відповідач володіє/використовує картку із номером [NUMBER] . Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів укладення спірного кредитного договору та отримання відповідачем коштів, вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також звертає увагу, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону. Враховуючи викладене, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. 11 лютого 2023 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1154-1264, відповідно до п.п.2.1., 2.2. якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором (а.с.10-15). Пунктом 1.1. Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року визначено, що базовий період сплати відсотків (далі базовий період) це проміжки часу впродовж строку дії договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до п.п.4.1., 4.4. Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 15000 грн, дата надання/видачі кредиту 11 лютого 2023 року. Базовий період складає 12 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору. Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 07 грудня 2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.4.8. Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року). Згідно п.4.6. Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою). Порядок укладання договору передбачений розділом 3 Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року та відповідно до п. 3.1. цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Уклавши договір сторони підтвердили, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердив свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил (п.3.10. Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року). Відповідно до п.п.11.1., 11.3.1. Договору про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник підтверджує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на сайті https://creditkasa.com.ua/. У розділі 12 договору «Реквізити сторін» вказано ідентифікуючі відомості ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а також ідентифікуючі відомості позичальника, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, дані паспорта, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу, електронна адреса, а також зазначено, що договір підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А0962. Також 11 лютого 2023 року відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А0962 підписано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) (а.с.17-23). Підписавши 11 лютого 2023 року паспорт споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.24-25). Також відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А0962 було підписано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (а.с.26-27). 11\~лютого 2023\~року на\~виконання умов\~договору позивачем за допомогою системи LiqPay АТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснено переказ коштів відповідачу у розмірі 15000 грн на номер картки [NUMBER] , яка була зазначена відповідачем як номер особистого електронного платіжного засобу в Договорі про відкриття кредитної лінії №1154-1264 від 11 лютого 2023 року (а.с.16, 37-42). Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконав у зв`язку з чим станом на 07 березня 2024 року він має заборгованість перед позивачем у розмірі 149100 грн (а.с.31-33), з яких позивач просить стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 75000 грн, яка складається із: ?заборгованості за кредитом 15000 грн; ?заборгованості за нарахованими процентами 60000 грн. Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 626\~ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638\~ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12,81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78\~ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що кредитний договір №1154-1264 від 11 лютого 2023 року підписаний позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12,81\~ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Згідно частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~судом враховуються висновки Верховного Суду у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);\~від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки жодного доказу на підтвердження викладених обставин не було надано. Кредитний договір був укладений згідно норм Закону України «Про електронну комерцію», являється дійсним. Вказані документи були підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора А0962, що свідчить про наявність між сторонами договірних зобов`язань. Стосовно тверджень представника відповідача, що розрахунок заборгованості не відповідає вимогам закону, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок відповідає умовам договору, в якому міститься інформація щодо загальної кількості днів користування кредитом, кількості днів користування ставкою 2,5%, кількості днів користування ставкою 3%, основного боргу, а також залишок нарахованих та не погашених відсотків, які нараховувались відповідачу в межах строку дії кредитного договору, тобто до 07 грудня 2023 року включно. Згідно розрахунку боргу відповідач не сплатив жодного платежу за кредитним договором. Доказів, які б спростовували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. За вимогами статей\~527,\~530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або\~речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у\~строк\~та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним\~договором\~банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити\~проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 75000 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 15000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 60000 грн. Стосовно тверджень представника відповідача у відзиві на позовну заяву щодо необхідності залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовна заява підписана [PERSON] , повноваження якого підтверджуються копією довіреності, однак доказів, що останній є працівником позивача або адвокатом до позовної заяви не додано, суд зазначає наступне. У частині першій\~статті 58 ЦПК України\~передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. За приписами частини другої\~статті 60 ЦПК України\~під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у\~статті 61 цього Кодексу. Таким чином, у цивільному процесуальному законі встановлено конкретні випадки, у яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша фізична особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність. Повноваження таких осіб відповідно до пункту першого частини першої\~статті 62 ЦПК України\~мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Згідно з пунктом 1 частини шостої\~статті 19 ЦПК України\~(в редакції, чинній на час подання позовної заяви) малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява (частина дев`ята\~статті 19 ЦПК України). Згідно з пунктом 1 частини першої\~статті 176 ЦПК України\~ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову у цій справі становить 75000 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2024 року (3 028 грн x 100 = 302\~800 грн), а отже така справа як на час подання позову, так і на час вирішення питання про відкриття провадження належала до категорії малозначних,\~\~а тому представництво ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» особою, яка не є адвокатом та діє на підставі довіреності не суперечило вимогам цивільного процесуального закону. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року у справі № 758/4272/23. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved