Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Адвокат Пархоменко А.О., який діє в інтересах позивачки [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24.06.2024 і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 31.05.2015 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22.08.2023 було розірвано. В період шлюбу народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від родини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Враховуючи обов`язок батьків в рівній мірі утримувати дітей та право позивачки на отримання аліментів, позивачка [PERSON] через свого представника звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача просив слухання справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити в повному об`ємі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв та відзиву на позов не надав. Оголошення про виклик відповідача розміщено з додержанням вимог, передбачених ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, з огляду на те, що належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони по справі мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується доданою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 25.03.2016 (а. с. 6 - зворот). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області, шлюб між сторонами розірвано (а. с. 7 - 8). З копії свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER] від 20.03.2024 виданого Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] , [INFO] змінила ім`я по батькові з [PERSON] на [PERSON] (а. с. 6). Син проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Доказів на спростування факту проживання дитини разом із матір`ю та перебування сина на утриманні позивачки, відповідачем [PERSON] не надано. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 - 3 статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В даному випадку встановлено, що домовленість між батьками про участь в утриманні дитини не досягнута. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання про розмір аліментів на дитину, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 СК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення аліментів з відповідача [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду (24.06.2024) і до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а при зверненні до суду з позовом позивачка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України належить стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved