Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

На розгляді в Ананьївському районному суді Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом органу опіки та піклування Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини вказані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері). Позивач зазначає, що службою у справах дітей Раухівської селищної ради спільно з працівниками ювенальної превенції, старостою сіл Виноград, Заводівка, Зброжківка, Чижове Раухівської селищної ради в ході рейдів-перевірок неодноразово вказувалось відповідачу на відсутність умов проживання в будинку та неналежне виконання батьківських обов`язків матері. Останній раз дитина була відібрана 31 липня 2023 року за актом проведення рівня безпеки дитини до дитячого відділення КНП «Березівська центральна міська лікарня» Березівської міської ради Одеської області та у подальшому влаштована до КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради, де і перебуває по теперішній час. Відповідно до акта обстеження від 27 липня 2023 року умови проживання в будинку незадовільні, в будинку брудно, антисанітарні умови для проживання дитини, розкидані речі, брудний одяг, в кімнатах відчувається задушливий запах диму цигарок, алкоголю та вогкість, відсутні продукти харчування, дуже низька забезпеченість меблями, відсутність приготованої їжі. Відповідач зі своїм співмешканцем зловживають спиртними напоями, влаштовують постійні застілля з родичами, сусідами, через що під час вживання спиртних напоїв виникають сварки та бійки з нанесенням тілесних ушкоджень, що підтверджується неодноразовими виїздами підрозділів поліції за адресою проживання сім`ї. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки відносно свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме, не піклується про його фізичний та моральний розвиток, не забезпечує дитині безпечні умови для його розвитку та виховання. Відповідно до довідки КНП «Березівська центральна міська лікарня» Березівської міської ради Одеської області від 03 серпня 2023 року №471 дитина має недостатньо для своєї вікової категорії вагу, затримку психо-речового розвитку, дитина не отримала відповідні профілактичні щеплення за віком. Позивач вказує, що згідно характеристики, наданої старостою сіл Виноград, Заводівка, Зброжківка, Чижове Раухівської селищної ради від 25 серпня 2023 року на відповідача постійно надходять скарги, сусідами та мешканцями села характеризується негативно, веде себе нестримано та агресивно, зловживає спиртними напоями, не доглядає за своєю малолітньою дитиною, часто залишає дитину на свою матір, яка також систематично зловживає спиртними напоями. 31 липня 2023 року відповідач була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дитини при Раухівській селищній раді, але на неї не з`явилась без пояснення причини своєї відсутності. Працівниками служби у справах дітей, ювенальної превенції, старостою села з відповідачем неодноразово проводилися профілактичні бесіди виховного характеру, надавався час для наведення ладу у будинку, рекомендувалося пройти медичне обстеження дитини, але мати дитини ніяк не реагувала. Відповідач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, але жодних висновків щодо виховання та утримання дитини відповідач не зробила. Позивач вказує, що відповідач вже позбавлена батьківських прав відносно своїх трьох дітей заочним рішення Ананьївського районного суду Одеської області. У зв`язку з наведеним позивач звернувся з вказаним позовом до суду та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 29 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Крім того, в ухвалі про відкриття провадження у справі роз`яснено процесуальні права відповідачу про право на подання відзиву на позовну заяву та роз`яснено порядок його реалізації, а також право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою. В подальшому, 13 серпня 2024 головуючою суддею у справі після виконання всіх завдань, визначених в статті 189 ЦПК України було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. 30 жовтня 2024 року представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подала письмове клопотання від 30 жовтня 2024 року, в якому просить справу розглянути буз участі представника позивача, на позовних вимогах наполягають та просять задовольнити (а.с.188). Відповідач у судові засідання 12 вересня 2024 року та 30 жовтня 2024 року не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.153, 187). Згідно з ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, у зв`язку з неявкою відповідача, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин та не повідомлення причин неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною 2 статті 223 ЦПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. При цьому, враховуючи наявність відомостей про належне сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи, наявність клопотання представника позивача, в якому вона висловлює свою позицію щодо позовних вимог, відсутність, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ч.ч.1, 3 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового процесу. При цьому, у відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, взявши до уваги клопотання представника позивача та неявку належним чином повідомленої відповідача, вивчивши висновок органу опіки та піклування Раухівської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, при розгляді справи встановлено: Відповідачем у справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2015 року Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області (а.с.7-9), а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи, наданою відділом надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за №2091 від 24 листопада 2023 року (а.с.52). Судом встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 червня 2022 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), де в відомостях про батьків батьком зазначений - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а матір`ю зазначена відповідач - [PERSON] (а.с.12, 65). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Раухівської селищної ради №03 від 28 серпня 2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , враховуючи інтереси малолітньої дитини та обставини, в яких опинилася [PERSON] , дорадчий орган опіки та піклування Раухівської селищної ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на користь особи (закладу) на утримання дитини до досягнення нею повноліття (а.с.5-6). Відповідно до характеристики, виданої Раухівською селищною радою 25 серпня 2023 року за №1095/02-02/20 відповідач [PERSON] за час проживання на території Раухівської селищної ради зарекомендувала себе з негативного боку. Своїм житлом не забезпечена, проживає разом зі своїм співмешканцем, обидва зловживають спиртними напоями, залишає свого малолітнього сина на свою матір, яка також зловживає спиртними напоями. Вихованням, здоров`ям дитини не займається, житлово-побутові умови проживання не задовільні, стан антисанітарний. Від мешканців с. Чижове постійно надходили усні скарги на [PERSON] про те, що вона не доглядає за своїм малолітнім сином, веде себе нестримано та агресивно, неодноразово до цієї сім`ї виїздили працівники поліції (а.с.11). З копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00035771615 від 08 червня 2022 року, вбачається, що відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.13-14). Відповідно до копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , від 31 липня 2023 року, за результатами перевірки за фактичним місцем проживання дитини в [ADDRESS] , встановлено, що рівень небезпеки дитини дуже небезпечний. Дитину терміново потрібно вилучити у безпечне місце перебування, тимчасово влаштувати до Березівської лікарні з подальшим влаштування до держаного закладу, дитина тимчасово вилучена (а.с.15-21, 58, 64). Згідно акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] - мати, [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] - співмешканець. Умови проживання вказаної сім`ї незадовільні. Санітарно-гігієнічні умови порушені, на подвір`ї розкидані шматки плитки, в кімнатах брудно, брудна постільна білизна, коридор в кіптяві та брудний, в холодильнику продуктів немає, для дитини не створені умови та мінімальний запас їжі (а.с.22). З довідки виконавчого комітету Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області №990 від 06 вересня 2023 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] . За вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] - син, [PERSON] , [INFO] - співмешканець (а.с.23). Відповідно до довідки КНП «Березівська центральна міська лікарня» Березівської міської ради Одеської області №471 від 03 серпня 2023 року, 31 липня 2023 року до вказаної лікарні був доставлений [PERSON] , [INFO] , у супроводі поліції та соціальної служби з метою соціального захисту дитини та влаштування його до державного закладу у зв`язку з несприятливими умовами проживання. Діагноз - білково-енергетична недостатність ІІ ступеню, дефіцит маси тіла більш 10% елементарно-конституційного ґенезу. Затримка психо-речового розвитку під питанням. Дитина не перебувала на обліку сімейного лікаря, не відвідувала педіатра, не отримала профілактичні щеплення за віком (а.с.24). Також судом встановлено, що рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 25 вересня 2019 року у справі №491/570/19 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно дочки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] - [INFO] , а також стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 червня 2019 року і до їх повноліття (а.с.25-32, 67-74). Також до позовної заяви додано копію обліково-статистичної картки дитини № [NUMBER] щодо обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, заведеної відносно [PERSON] , 23 травня 2022 року на підставі наказу Служби у справах дітей Раухівської селищної ради від 01 серпня 2023 року. Дата взяття на облік - 01 серпня 2023 року; причина взяття на облік - ухилення батьків, осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків (а.с.33-35). Згідно протоколу №05 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 31 липня 2023 року [PERSON] не з`явилась на комісію з прав захисту дитини 31 липня 2023 року, у зв`язку з чим засідання комісії було вирішено перенести на іншу дату (а.с.36-37). З копії акту №02/06-31 від 06 вересня 2023 року про результати відвідування та піклування дитиною, складеного КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради», [PERSON] , 23 травня 2022 року перебуває на повному державному забезпеченні у КПН "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» з 02 серпня 2023 року. Мати дитини - [PERSON] за весь час жодного разу дитину не відвідувала, не цікавилася його долею ні в усній, ні в письмовій формі, тобто, фактично самоусунулася від виховання та утримання дитини (а.с.38). 02 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, яке було задоволено та до матеріалів справи було долучено копію листа Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області №1923 від 19 лютого 2024 року, згідно якого [PERSON] протягом року неодноразово притягувалась до адміністративної відповідності за порушення громадського порядку, за що не неї накладалися адміністративні стягнення у виді штрафів, копію акту КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» від 26 лютого 2024 року, згідно якого [PERSON] , 23 травня 2022 року перебуває на повному державному забезпеченні у КПН "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» з 02 серпня 2023 року по теперішній час. Мати дитини - [PERSON] за весь час жодного разу дитину не відвідувала, але три рази, а саме: 10 жовтня 2023 року, 11 січня 2024 року, 25 лютого 2024 року, цікавилася його долею в усній формі. На питання «чому не відвідує дитину?», відреагувала агресивно та не надала чіткої відповіді. З того часу фактично самоусунулася від виховання та утримання сина, копію повідомлення КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» від 26 лютого 2024 року, відповідно до якого 25 лютого 2024 року мати дитини - [PERSON] , зателефонувала до закладу в неадекватному та агресивному стані, мова не чітка (а.с.95-100). 20 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи письмових доказів, яке було задоволено та до матеріалів справи було долучено копію актів КНП "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» від 13 червня 2024 року та 12 вересня 2024 року, згідно яких [PERSON] , 23 травня 2022 року перебуває на повному державному забезпеченні у КПН "Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» з 02 серпня 2023 року по теперішній час. Мати дитини - [PERSON] за весь час жодного разу дитину не відвідувала, але три рази, а саме: 10 жовтня 2023 року, 11 січня 2024 року, 25 лютого 2024 року, цікавилася його долею в усній формі. З того часу жодних дзвінків та повідомлень не надходило, мати фактично самоусунулася від виховання та утримання сина (а.с.167). Суд при розгляді цивільних справ керується принципом верховенства прав , розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.1,2,4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу). Право на повагу до сімейного життя охороняється Конституцією України (ч.1 ст.32) а також ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Частиною другою статті 8 Конвенції визначено, що органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов`язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов`язок матері та батька. Відповідно до ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не утримує її та не спілкується з нею. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів на одну дитини, у відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, суд враховує встановлений мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог у частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини, не виявляє до нього батьківського піклування. Крім того є всі підстави для стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за необхідне в рішенні зазначити, що відповідно до положень ст.169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також ч.6 ст.141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно до п.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , належить стягнути судовий збір на користь держави за позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в загальному розмірі 2422 гривні 40 копійок. Крім того, суд роз`яснює, що у відповідності із частиною 1 статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Outcome: approved