Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності їй державного акту на право постійного користування землею, серії ДП СВ № 000241, виданого 07.10.1997р. Синельниківською районною Радою народних депутатів на підставі рішення XXI сесії XXII скликання Синельниківської районної Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області від 08 квітня 1997 року №67, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 241, оскільки її прізвище в цьому акті вказано невірно, і в позасудовому порядку внести виправлення неможливо. Представник заінтересованої особи заявою не заперечує проти встановлення факту належності заявнику державного акту. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Державний акт на право постійного користування землею, серії ДП СВ № 000241, виданий 07.10.1997 року Синельниківською районною Радою народних депутатів на підставі рішення XXI сесії XXII скликання Синельниківської районної Ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області від 08 квітня 1997р. №67, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 241, виданий [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] (а.с.9). Згідно паспорту громадянина України, виданого 26.05.1995р., прізвище заявника « [PERSON] » (укр.), « [PERSON] » (рус.), зареєстроване місце проживання з 1995 по 2016р.р. - [ADDRESS] (а.с.8, 10-11). Внести виправлення в державний акт органом, який його видав та/або отримати новий Державний акт з виправленим прізвищем неможливо, оскільки відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав (ч. 1 ст. 5 Закону). Підтвердження речового права на земельну ділянку буде витяг із Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації прав на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові якої, що зазначені в документі - не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на наведене суд приходить висновку, що встановлення факту належності зазначеного в заяві правовстановлюючого документу заявника має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення майнових прав. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт, що має юридичне значення. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved