Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У червні 2019 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] . 21.07.2023 року у її квартирі сталося залиття, яким було пошкоджено стелю, стіни, диван, шафу та інші кухонні меблі. Позивачкою та сусідами з квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] з метою фіксації факту залиття та втановлення причин такого залиття було складено акт про наслідки залиття у приміщенні за адресою: [ADDRESS] та Акт №МВ 18-Б -103 обстеження житлового приміщення від 28 липня 2023 року, складений комісією у складі менеджера ТОВ ЦЕНТРСЕРВІС ЮА Горбаченка С.В. та Директора ТОВ ЦЕНТРСЕРВІС ЮА Петрушенка В.І. У відповідності до Акту №МВ 18-Б -103, комісією було встановлено, що сталося залиття каналізаційного стояка, який розташований на кухні. Причиною залиття житлового приміщення став виток стічної води з каналізаційного стояка, внаслідок закупорки жировими відкладеннями, при його експлуатації житловими приміщеннями 103,203,303, 503, 603. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку завданого квартирі [ADDRESS] розмір матеріального збитку становить 98 249,00 грн. Крім того, залиттям її завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в розмірі 10000грн. Просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРСЕРВІС ЮА матеріальну шкоду у розмірі 98 249,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, судові витрати, витрати на складання висновку про оцінку вартості відновлювального ремонту, вартість мікологічних випробувань. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23 квітня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з доводами позову, відповідач зазначив, що позивачкою не доведено заподіяння шкоди саме з його вини. Згідно з технічним звітом, причиною залиття квартири є витік стічної води з каналізаційного стояка, який знаходиться під раковиною на кухні позивача, а причиною такого витоку є недотримання влаштування каналізації та водостоків під час будування даного будинку, що знаходиться поза зоною відповідальності відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Просила позов задоволити. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції»\~від 12.06.2009\~№2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124\~Конституції України та статті 3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169270185 від 05 червня 2019 року). У липні 2023 року в квартирі [ADDRESS] виявлено залиття. Відповідно до Акту №МВ 18-Б -103, причиною залиття житлового приміщення став виток стічної води з каналізаційного стояка, внаслідок закупорки жировими відкладеннями, при його експлуатації житловими приміщеннями 103,203,303, 503, 603. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку завданого квартирі [ADDRESS] розмір матеріального збитку становить 98 249,00 грн. Отже підставою для звернення позивача до суду стало спричинення матеріальної шкоди належного йому нежитлового приміщення внаслідок залиття. Правовідносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою ч. 1 ст. 15, ч. 1, п. 8 ч. 2 ст. 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частинами 1, 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76, ч. 1, 5, 6 ст. 81\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими та електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За нормою ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено Договір №МВ18Б-ЦС -УББ про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 листопада 2020 року. Відповідно до п.3 Договору №МВ18Б-ЦС УББ послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкових територій, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладання індивідуальних договорів про надання послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до підпунктів 12, 14 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з управління багатоквартирним будинком результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно до п. 1, ч.4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Отже, у межах відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРСЕРВІС ЮА знаходиться утримання спільного майна будинку, зокрема внутрішньо будинкових каналізаційних стоків. Після виявлення залиття квартири, співвласниками інших квартир складено Акт №б/н без від __ липня 2023 року (число місяця складення акту не зазначено) про наслідки залиття (аварійної ситуації) у приміщенні за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до даного Акту, комісією було встановлено, що на момент обстеження, приміщення було залите стічною водою. Рівень води на підлозі був приблизно 1 см. Відчувався стійкий запах каналізації. Під час огляду було встановлено, що брудна стічна вода витікає з каналізаційного стояка (було вирвано трубу), який розташований під раковиною (даний акт складений без присутності представника відповідача). Тобто однією з причини залиття труба, яка з`єднувала з однієї сторони раковину, а з іншої каналізаційний стояк, була вирвана зі стояка, що також підтверджено наданим до відзиву фото труби. 28 липня 2023 року за присутності представника власника 103 квартири [PERSON] було складено Акт № МВ 18Б-103 про обстеження житлового приміщення у складі менеджера та директора ТОВ «ЦЕНТРСЕРВІС ЮА», яким зафіксовано, що залиття житлового приміщення сталося з каналізаційного стояка, який розташований на кухні. Причиною залиття житлового приміщення став виток стічної води з каналізаційного стояка, внаслідок закупорки жировими відкладенням, при його експлуатації житловими приміщеннями 103.203.303.403.506 та 603 (дана причина є також однією з можливих причин залиття квартири позивачки). 31 липня 2023 року ТОВ «ЦЕНТРСЕРВІС ЮА» було виявлено ще одну ймовірну фактичну причину закупорки (затору) каналізаційної мережі потрапляння гумових відходів (фото додано до відзиву), про що був складений Акт від 31 липня 2023 року. З метою усунення закупорки каналізаційної мережі було виконано заміну ділянки каналізаційної труби, що підтверджується Актом надання послуг № 18 від 31 липня 2023 року (копія додана до відзиву). Як вказувалось вище, будинок, в якому знаходиться квартира позивача, перебуває на балансі та обслуговуванні ТОВ «ЦЕНТРСЕРВІС ЮА» та між ними був укладений Договір № МВ18Б-ЦС-УББ про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 листопада 2020 року. Предметом даного договору є надання співвласникам послуг з управління багатоквартирним будинком, що полягають у забезпеченні управителем (Відповідачем) належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкових територій. Згідно з п. 8 зазначеного договору до обов`язків товариства входить: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; від імені та за рахунок співвласників багатоквартирного будинку вживати заходів для забезпечення захисту спільного майна багатоквартирного будинку від протиправних посягань та стягнення з осіб, винних у знищенні, пошкодженні або викраденні спільного майна, відшкодування завданих збитків. Тобто у межах відповідальності відповідача знаходиться утримання саме спільного майна будинку, зокрема внутрішньо будинкових каналізаційних стояків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку»: спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України: Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Тобто, те інженерне обладнання, яке обслуговує одну квартиру, не є спільним майном, а те, яке обслуговує дві і більше, вже належить до спільного майна багатоквартирного будинку. З поданих сторонами доказів вбачається, що каналізаційна труба, яка розташована на кухні під раковиною у квартирі позивача, тобто не є спільною власністю і як наслідок відповідальність за її обслуговування має нести лише позивач. Щодо доводів позивача про неналежне виконання відповідачем обовязків по обслуговуванню каналізаційних систем. Відповідно до п. 22 вищевказаного Договору, уразі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління кожен співвласник мас право викликати управителя для перевірки її якості. За результатами перевірки якості послуги з управління складається акт-претензія, який підписується співвласником та управителем. Управитель (Його представник) зобов`язаний прибути на виклик співвласника не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення співвласника. Акт-претензія складається управителем (його представником) та співвласником і повинен містити інформацію про ненадання чи надання неналежної якості послуги з управління із зазначенням причини, дату (строк) її ненадання чи надання неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує її ненадання чи надання неналежної якості. У разі неприбуття управителя (його представника) в установлений договором строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується співвласником, а також не менш як двома іншими співвласниками, які проживають (розташовані) у сусідніх приміщеннях, і надсилається управителю рекомендованим листом. Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, зокрема шляхом здійснення перерахунку вартості послуги, або видає (надсилає) співвласникові обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання управителем відповіді в установлений строк претензії співвласника вважаються визнаними управителем. Встановлено, що відповідачем щодо утримання каналізаційних систем відповідно до п. 1.6. Додатку № 4 До Договору № МВ18Б-ЦС-УББ про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 01 листопада 2020 року до обов`язків Відповідача входить Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, водопостачання та водовідведення, газопостачання, зливної каналізації, а саме: профілактичні роботи (прочищення, усунення засмічень, несправностей та витоків в системах). На виконання даних зобов`язань по утриманню каналізаційних систем між ТОВ «ВК ТЕПЛО» та ТОВ «ЦЕНТРСЕРВІС ЮА» укладений договір про надання послуг від 01 січня 2021 року. За даним договором ТОВ «ВК ТЕПЛО», як Виконавець, здійснює прочищення каналізаційних труб у будинку за адресою: [ADDRESS] . 16 квітня 2023 року ТОВ «ВК ТЕПЛО» було проведено наступні профілактично-попереджувальні роботи щодо каналізаційної мережі: гідродинамічне прочищення каналізаційної мережі: Труба ДУ 110 (лежак від каналізаційного колодязя до стояка К1-4); гідродинамічне прочищення каналізаційної мережі: Труба ДУ 110 (стояк К1-4); гідродинамічне прочищення каналізаційної мережі :Труба ДУ 110 (лежак К1 від стояка К1-4 до стояка К1-1.1. Проведення даних гідродинамічних прочищень підтверджено Актом надання послуг № 6 від 16.04.2023 року. При цьому позивач вказуючи на недотримання своїх обов`язків управляючою компанією, не надав доказів, що він або інші співвласники висували будь-які претензії до роботи відповідача, не викликав останнього для перевірки якості надання роботи, а також не складав і направляв відповідачеві будь-які акти-претензії. Не спростовує доказів відповідача і поданий звіт про результати технічного обстеження, складеного ТОВ «Проректор», оскільки в ньому не вказано причини залиття, яке було б внаслідок винних дій відповідача. Висновки щодо «ймовірного» недотримання влаштування каналізації та водостоків також знаходиться поза межами відповідальності експлуатуючої компанії. В позовній заяві відсутні будь-які докази, які б свідчили та встановлювали факт затоплення у квартирі позивачки , в межах балансової відповідальності відповідача і причетності відповідача до завдання збитків. Позовна заява не містить жодних належних та допустимих доказів, які б дали можливість встановити дійсну причину залиття нежитлового приміщення, місце такого пошкодження та причинно-наслідковий зв`язок між закупоркою каналізаційного стояка і діями Відповідача. При розгляді справи відповідач не спростував наявні докази щодо встановлення причин залиття. Тобто, в позовній заяві позивачем належними засобами доказування не доведено вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана - відповідача у даній справі. Отже, жоден з наданих доказів не містить підтвердження того, що саме відповідач будь-якимсь чином причетний до завдання шкоди, що його поведінка була неправомірною, що призвело до спричинення шкоди, а саме залиття. За відсутності інших доказів, склад цивільного правопорушення у справі належними та допустимими доказами свого підтвердження не знайшов, а тому позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач також просив відшкодувати йому моральну шкоду, яку він оцінює у 10 000 грн. та обґрунтовував її тим, що було порушено звичний спосіб її життя, виникла необхідність докладати зусиль для його нормалізації, витрачення часу для вирішення проблем з усунення наслідків залиття. Згідно з ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У п.9 постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням того, що не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні вина відповідача у спричиненні шкоди позивачу, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення збитків у вигляді відшкодування моральної шкоди відсутні. За результатами всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, оскільки правомірність заявлених позовних вимог, як підстава для настання відповідальності відповідача за завдані збитки, не доведена позивачем, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed