Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , уточнивши позовні вимоги просить зобов`язати відповідачів привести горище будинку по [ADDRESS] до попереднього стану, а саме: цілком розібрати наявні дахові конструкції та покрівлю, влаштувати нові дахові конструкції та покрівлю у відповідності до складеного ліцензованою організацією проекту з дотриманням ДБН та ДСТУ, демонтувати новозбудовані частини зовнішніх стін над квартирою [ADDRESS] та домуровані димоходи з відновленням горищної частини зруйнованої несучої стіни, відремонтувати пошкоджену частину горищного перекриття, розібрати конструкції водостічної системи в наявних місцях примикання та облаштувати їх у відповідності до вимог ДБН та ДСТУ. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , яка розміщена на другому поверсі будинку. На першому поверсі розміщена квартира [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а також був [PERSON] . В липні 1989 року відповідачі здійснили реконструкцію покрівлі будинку, а саме: демонтували несучу стіну вищої правої частини будинку, поставлено цегляні підкладки і дерев?яні підпори та дерев?яне перекриття. Втручання в конструктивні елементи даху відбулись над житловими кімнатами позивача та призвело до того, що дах став ламаним і крученим, плоским та різним з чотирьох кутів, водовідведення здійснено по гребнях даху просто на стіни правої частини з північної сторони фасаду, в результаті чого утворився плоский дах нижчого рівня. На даний час схема даху складається з двох частин - старої частини даху і влаштованої нової частини даху. В місцях з?єднання конструктивних вузлів між старою частиною і новою спостерігається невідповідність кріплень і з?єднань, розмежування кроквяної системи, що порушує цілісність системи даху та порушує технічний стан будинку. Влаштована нова система даху не відповідає будівельним вимогам, а саме стійка влаштована безпосередньо на перекритті, відсутній лежень, що не допускається при влаштуванні системи даху, окремі крокви не є суцільними, а складаються з двох частин, порушено з`єднання, маурелат по периметру зовнішніх стін не є суцільний, на окремих ділянках муеларат відсутній, опирання крокв порушено, вузли кріплення і з?єднання не відповідають стандартам, що впливає на несучу здатність даху, кінці крокв в місці опирання на мауерлат пошкоджені гнилизною, лати та комбінований дощаний настил під покрівлю не є однаковою стандартною товщиною, що призвело до нерівностей та перекосу азбоцементних листів, утворення щілин. При влаштуванні даху не витримано нормативних та будівельних вимог, порушено кріплення та з?єднання, що призвело до втрати несучої здатності даху, та загрожує обвалом окремих несучих конструктивних вузлів, що підтверджується технічними висновками про стан даху і покрівлі в житловому будинку на [ADDRESS] . Втручання відповідачів в конструкцію даху призвело до того, що позивач не може використовувати свою квартиру за її цільовим призначенням, оскільки така постійно замокає в наслідок чого наявна сирість та грибок на стінах та стелі, та є значні втрати тепла в квартирі. Оскільки право володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями мають усі співвласники житлового будинку, відповідачі незаконно змінили конструкцію даху будинку, що фактично перешкоджає позивачу використовувати належну їй квартиру за її цільовим призначенням, а тому позивач, як співвласник даного майна, на підставі ст.41 Конституції України, ст.1, 10 Закону України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.16, 319, 321, 382, 369, 376, 386 ЦК України, розділу 3.4. Методичних рекомендацій №146, пункту 3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року №295 (далі - ДБН), просить усунути створені позивачу відповідачами перешкод у здійсненні права володіння і користування спільним майном, шляхом приведення конструкції даху будинку до попереднього стану. Ухвалою від 27.04.2020 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання 27.05.2020, яке у зв`язку з карантином за клопотанням учасників справи неодноразово відкладалося. 09.11.2020 від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки такі є абсолютно безпідставними. Зазначає, що покликаючись на здійснення відповідачами незаконної реконструкції покрівлі, позивач не наводить не лише доказів незаконної реконструкції покрівлі відповідачами, а й доказів того, що відповідачі здійснювали хоч якісь втручання (ремонт, реконструкція) у конструктивні покрівлі. Позивач не навела жодних доказів, що саме відповідачами було здійснено незаконну реконструкцію покрівлі, що, у результаті призвело її до стану, описаного в позовній заяві. Позивач жодним чином не вказує у який саме спосіб відповідачі, нібито, здійснили незаконну реконструкцію покрівлі, причини такого втручання відповідачів у конструктивні елементи покрівлі. Такі доводи вважає абсолютно надуманими та безпідставними, не підтвердженими жодними доказами. Також звертає увагу на те, що сім?я позивача, зокрема батько [PERSON] вже неодноразово здійснювали спроби самовільно захопити горище та облаштувати там приміщення для власних потреб (зокрема кухню), що підтверджується ухвалою 1971 року, травня 24 дня судді Червоноармійського району м. Львова Покотилова М.С., якою встановлено, що в жовтні місяці 1970 року [PERSON] без дозволу Червоноармійського райвиконкому 1 Д/Управління №41 та згоди позивачів самоуправно захопив горище та переобладнав під кухню. В жовтні товариський суд визнав [PERSON] винним за само управські дії, наклав на нього штраф та зобов?язав його горище звільнити. Разом з тим, це рішення [PERSON] не виконав. 11 січня 1971 року було складено Дефектний Акт, оскільки, в результаті самовільного обладнання з горища житлової кімнати було пошкоджено перекриття та виникла необхідність вчинити ремонтні дії. У зв?язку з діями Позивача та її родичів, у 1989 році стався обвал частини будинку, через що виникла необхідність виконання капітального ремонту будинку, що завершився у 1994 році. Однак, реконструкцією покрівлі, необхідність у якій виникла у зв?язку з обвалом будинку, через відсутність спеціальних знань умінь та технічного оснащення, виконували не відповідачі, а житлово-експлуатаційна організація, до відання якої було надано будинок на [ADDRESS] , а саме: ЖЕК-507. Положення законодавства, що діяли на момент виникнення описаних обставин, а саме: ст.13-15, 24 ЖК УРСР, відповідачі не могли самостійно, як стверджує позивач, здійснити реконструкцію горища, потреба у якій виникла через неналежні дії самих позивачів. У ті часи, такими питаннями займалися органи місцевого самоврядування та житлово-експлуатаційна організація, на експлуатації якої перебував будинок на [ADDRESS] . Крім цього, 11.11.2020 від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про застосування позовної давності, у якій останній зазначає, що відповідно до змісту позовної заяви, дії відповідачів, які ті, нібито, вчинили у 1989 році (незаконна зміна конструктивних елементів покрівлі) спричинили негативні наслідки для позивача. Тобто протягом всього цього часу (починаючи з 1989 року) позивач та її родина продовжували проживати у будинку по [ADDRESS] , однозначно повинні були знати про незаконні дії третіх осіб на горищі, що свідчить про однозначну обізнаність позивача про стан горища саме з 1989 року. Також у підтвердження того, що горище знаходиться у неналежному стані позивач наводить технічні висновки про стан даху і покрівлі, зроблені у 2011 році, тобто з описаних у позовній заяві подій минуло вже 31 та 9 років відповідно. Звертає увагу суду, що позивач весь час достеменно знала про те, що відбувається в будинку, знала про стан горища, даху та покрівлі, водночас звернулася до суду лише у 2020 році, виключно через особисті неприязні стосунки з відповідачем та членами його родини, тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, застосувавши позовну давність. 25.11.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій остання зазначає, що володіє інформацію про здійснення саме відповідачами втручання в конструктивні елементи горища, що зможуть підтвердити свідки, клопотання про виклик яких буде заявлено позивачем. Також вважає, що покликання відповідачів на давно минулі події 70 років 20 століття не мають жодного відношення до справи. Вказує, що втручання відповідачів в конструктивні елементи горища відбулись значно пізніше і стосувались вони саме здійснення робіт по демонтажу несучої стіни, яка розділяла горище на дві частини, влаштування опорних конструкцій на дерев?яній перегородці (стелі) квартири позивача та підняття стін горища шляхом їх добудови та влаштування нової покрівлі даху, що призвело до погіршення стану квартири позивача. Такі перепланування не відповідають технічному стану горища, яке існувало до здійсненої відповідачами реконструкції. Ухвалою підготовчого засідання від 22.12.2020 постановлено призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та на час проведення експертизи провадження у справі зупинити. Ухвалою від 09.04.2021 провадження у справі поновлено, оскільки 01.04.2021 на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи із повідомленням експерта про неможливість надання висновку судової будівельно-технічної експертизи, та призначено підготовче засідання 12.05.2023, яке неодноразово відкладалося. Ухвалою підготовчого засідання від 16.08.2021, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31.05.2022, постановлено призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гал-Світ» та на час проведення експертизи провадження у справі зупинити. Ухвалою від 01.11.2022 провадження у справі поновлено, оскільки 19.10.2022 на адресу суду надійшли матеріали цивільної справи із висновком експерта №040/22 від 13.10.2022, та призначено підготовче засідання 24.11.2022, яке за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] було відкладено на 23.01.2023, а в подальшому на 09.03.2023 та за клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] на 19.04.2023. 07.03.2023 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог відповідно до висновку судової експертизи, а також про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . В підготовчому засіданні 19.04.2023 долучено до матеріалів справи заяву про уточнення позовних вимог, а також задоволено клопотання про виклик і допит свідків та в підготовчому засіданні оголошено перерву до 30.05.2024, яке було відкладено на 10.07.2024. В підготовчому засіданні 10.07.2023 відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] та постановлено ухвалою, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.08.2023, яке неодноразово відкладалося, востаннє на 05.11.2024. Крім цього, ухвалою судового засідання від 30.10.2023 постановлено клопотання про витребування доказів задовольнити; Зобов`язати Четверту Львівську державну нотаріальну контору протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали подати до суду інформацію про те чи відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проживав у [ADDRESS] , якщо так, то яким нотаріусом відкрито спадкову справу. Якщо спадкову справу відкрито державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, то скерувати на адресу суду належним чином завірену копію такої спадкової справи; Зобов`язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали подати до суду довідку про осіб, які проживали і були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] станом на 07.01.2022, за виконання якої 20.11.2023 надійшла копія спадкової справи та 21.11.2023 відомості про осіб, які проживали і були зареєстровані в квартирі [ADDRESS] станом на 07.01.2022 Ухвалою судового засідання від 08.02.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, виключено з числа відповідачів [PERSON] , який помер [INFO] , правонаступником якого є відповідач [PERSON] . В судових засіданнях 11.03.2024 допитано в якості свідка третю особу [PERSON] , 15.04.2024 позивача [PERSON] , 20.05.2024 відповідача [PERSON] . В останньому судовому засіданні прийнято відмову сторін від допиту свідків, які не з`явилися. Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримала та, будучи допитаною в якості свідка, додатково повідомила, що реконструкція квартири та даху проводилась у 1989 році [PERSON] та [PERSON] , хоча як вони платили майстрам вона не бачила, однак жодної згоди на проведення реконструкції позивач не давала. Після ремонту в приміщенні, розташованому на горищі, яке переобладнано з кухні в кімнату, жили її мати та сестра [PERSON] та [PERSON] . В судових засіданнях третя особа [PERSON] , допитана в якості свідка, повідомила, що у 1989-1990 роках була проведена реконструкція будинку, однак хто таку проводив їй не відомо, ремонт на горищі будинку особисто не бачила. Представник позивача та третьої особи [PERSON] [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги підтримав. Пояснив, що позов є негаторним, а тому строк позовної давності не може застосовуватись. Те, що реконструкцію проводили відповідачі особисто бачила третя особа [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судових засіданнях проти позову заперечив, оскільки ремонтні роботи проводив ЖЕК, а не відповідачі, і це було ще у 1989 році, тому позивачем пропущено строк позовної давності, а також, будучи допитаним в якості свідка, додатково повідомив, що на час переїзду у 1972 році у будинок йому було 8 років, у 1988-1988 році стався обвал горища, яке було захоплене батьком позивача Соболевським, тому був проведений капітальний ремонт через ЖЕК за державні кошти. Відповідач на той час був студентом, тому не робив і не міг нічого робити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечив. Зазначив, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами проведення реконструкції саме відповідачами. Крім цього, з часу проведення такої минуло більше 30 років, тому попущено строк позовної давності. Третя особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, разом з тим скерувала письмові пояснення, у яких просила розгляд справи проводити без її часті та позовні вимоги задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторонами визнано та підтверджується матеріалами справи, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] , а відповідачі квартири [ADDRESS] , у якому проведено реконструкцію горища у 1989-1990 роках. Згідно з висновком експерта №040/22 від 13.10.2022 (т.2 а.с.82-100) 1. На горищі житлового будинку [ADDRESS] і в т. ч. над квартирою [ADDRESS] була проведена реконструкція, в ході якої над квартирою [ADDRESS] були виконані наступні роботи: - зміна конструктивної схеми даху з заміною частини дахових конструкцій, покрівлі, частини водостічних труб та домуровування частини димоходу з частковим демонтажем димоходу приміщення літ. 3-2; - розбирання частини несучої стіни в межах горища (колишньої частини зовнішньої стіни двоповерхової частини будинку) (див. дослідження і додатки до Висновку); 2. Для приведення горища будинку [ADDRESS] над квартирою [ADDRESS] до попереднього стану необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: - цілком розібрати наявні дахові конструкції та покрівлю з влаштуванням нових у відповідності до складеного ліцензованою організацією проєкту з дотриманням ДБН та ДСТУ; - у випадку необхідності, при влаштуванні нових дахових конструкцій, демонтувати новозбудовані частини зовнішніх стін над квартирою [ADDRESS] та домуровані димоходи з відновленням горищної частини зруйнованої несучої стіни; - відновити зруйнований димохід приміщення літ.3-2 квартири [ADDRESS] ; - відремонтувати пошкоджену частину горищного перекриття; розібрати конструкції водостічної системи в наявних місцях протікання та облаштувати їх у відповідності до ДБН та ДСТУ.; 3. Зміна конструктивної схеми даху з влаштуванням суміжно нових і старих елементів дахових конструкцій та покрівлі з порушенням Державних будівельних норм, стандартів та правил, розбирання частини колишньої зовнішньої несучої стіни, на яку обирались дахові конструкції до реконструкції, влаштування в кількох місцях стійок для обирання дахових конструкцій на новозмурованих цегляних опорах, влаштованих безпосередньо на перекритті квартири [ADDRESS] , а також складування будівельного сміття та матеріалів на горищному перекритті викликали замокання приміщень квартири [ADDRESS] , погіршило стан горищного перекриття з утворенням або збільшенням діагональних тріщин, а також порушило тепло-вологісний режим в квартирі [ADDRESS] . Крім того, можливо в ході домуровування димоходу під час реконструкції горища частково був зруйнований димохід приміщення літ.3-2 квартири [ADDRESS] , а також вбачається вилив домуровування зовнішніх стін одноповерхової частини будинку у вигляді діагональних тріщин в цих стінах. (див дослідження і додатки до Висновку). Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із статтею 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц вказано, що будь-які перепланування, переобладнання, реконструкції допоміжних приміщень у багатоквартирному житловому будинку можна проводити тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не порушуватимуть права власників квартир у цьому будинку. Для дотримання принципу спільності здійснення права спільної сумісної власності будь-які дії з перепланування, переобладнання, реконструкції допоміжних приміщень у такому будинку слід погоджувати зі всіма співвласниками. Рішенням Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилається на те, що проведені відповідачами переобладнання не відповідають будівельним нормам і порушують її право приватної власності в частині користування квартирою. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилається, зокрема на пропуск позивачем позовної давності, оскільки викладені у позовній заяві обставини датовані ще 1989 роком, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити і з цих підстав. Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування позовної давності, оскільки за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом. Разом з тим, відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Звертаючись до суду із позовними вимогами про покладення на відповідачів обов`язку привести горище будинку по [ADDRESS] до попереднього стану, позивачем всупереч вищевказаним вимогам не представлено суду доказів проведення реконструкції горища будинку саме відповідачами чи [PERSON] , що виключає можливість покладення на останніх обов`язку привести горище до попереднього стану. Не підтверджують вказаних обставин і висновок експерта та покази допитаних за клопотанням позивача в якості свідків [PERSON] і третьої особи [PERSON] , а також і показами допитаного в якості свідка відповідача [PERSON] . У справі «Серявін та\~інші проти\~України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем не доведено, що саме відповідачами чи [PERSON] здійснено реконструкцію горища, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини суду не представлено, докази, які містяться в матеріалах справи, не підтверджують цього факту, а тому, із врахуванням принципу змагальності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з підстав його недоведеності та необґрунтованості. Аналогічні висновки з приводу того, що недоведення позивачем факту здійснення самовільного будівництва відповідачем із врахуванням принципу змагальності є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю та необґрунтованістю, викладені у постанові Верховного Суду від 20.06.2024 у справі №361/3393/19 (провадження № 61-161св23).

Outcome: dismissed