Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

24 квітня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим номером №1-1831 від 08 грудня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори та відповідно зареєстрованого в КП ММБТІ 21 грудня 1994 року за №297, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] , який належав батькові на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 грудня 1994 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-1831, зареєстровано в КП ММБТІ 21 грудня 1994 року за № 297. Окрім неї спадкоємцями першої черги є її мати дружина спадкодавця [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] , які в свою чергу відмовилися від своєї частки у спадковому майні. При зверненні до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця, так у правовстановлюючому документі воно зазначено як « [PERSON] », в той як свідоцтво про смерть видане на ім`я « [PERSON] ». Нині захист її спадкових прав можливий лише шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документа на житловий будинок спадкодавцю, а також визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом в судовому порядку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач Воскресенська селищна рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника селищної ради, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження, про що судом постановлена відповідна ухвала 02 травня 2024 року. 18 вересня 2024 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області був складений актовий запис про смерть 27 серпня 2015 року № 50, та що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 27 серпня 2015 року виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] (а.с. 7). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . Як на підставу звернення до суду позивач посилається на відсутність правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок, виданий на ім`я спадкодавця. Звернувшись до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця, оскільки у правовстановлюючому документі воно зазначено як « [PERSON] », в той час, як свідоцтво про смерть видане на ім`я « [PERSON] ». Так, у свідоцтві про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виданому державним нотаріусом Жовтневої державної нотаріальної контори 08 грудня 1994 року та зареєстрованому за №1-1831, ім`я спадкоємця вказане « [PERSON] » (а.с. 12, 13). 21 грудня 1994 року вищезазначене свідоцтво про право на спадщину зареєстроване у КП ММБТІ за №297. З огляду на довідку КП ММБТІ від 27 грудня 2018 року станом на 28 грудня 2012 року власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами був [PERSON] (а.с. 14). Як на доказ належності спадкодавцю правовстановлюючого документа позивач посилається на свідоцтво про шлюб батьків, яке повторно видане 10 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції Миколаївської області, серії 1-ФП, № 06697 (а.с. 8), з огляду на зміст якого 15 червня 1961 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Нареченою змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На свідоцтво про народження сина спадкодавця - [PERSON] , видане 10 червня 1970 року Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] , в якому в графі батьки зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 9). Факт родинних відносин між померлим та позивачем підтверджується свідоцтвом про її народження від 30 березня 1965 року, серії [NUMBER] , виданим Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, де у графі батьки зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 5), та свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 26 січня 1985 року Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, серії [NUMBER] . Під час реєстрації шлюбу позивачем змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу має юридичне значення, для оформлення в нотаріальному порядку спадщини за законом, яка відкрилась після смерті останньої. Яквбачається з вищевказаних документах прізвище спадкодавця зазначено в особистих документах « [PERSON] », а у правовстановлюючому документі як « [PERSON] », тобто орфографічно не збігаються між собою, водночас є фонетично співзвучними, що вказує на їх однорідність та наявність допущеної помилки при заповненні документів. До того ж, збігаються ім`я та по батькові. Суд приходить до висновку, що померлий [PERSON] та особа, на ім`я якої видано свідоцтво про право на спадщину за законом, є однією й тією ж особою, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, встановивши, що підтвердження належності спадкодавцю правовстановлюючого документу необхідне заявнику для реалізації прав спадкоємця та оформлення спадщини, тобто має юридичне значення, суд вважає заявлені вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, дослідивши спадкову справу №5/2016 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , судом встановлено, що до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. з заявою про прийняття спадщини звернулася донька [PERSON] , водночас інші спадкоємці першої черги, а саме дружина померлого [PERSON] , син [PERSON] та донька [PERSON] звернулися до нотаріуса з заявою про відмову у прийнятті спадщини за законом. Крім цього, [PERSON] звернулася з заявою, в якій вказала, що не претендує на видачу свідоцтва про право на частку майна, як подружжя, оскільки воно є особистою власністю померлого (а.с. 36-94). [PERSON] приватним нотаріусом Красновою С.М. 06 вересня 2016 року за № 992 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,9175 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823380600:10:000:0330, що розташована за адресою: Миколаївська область Миколаївський (Вітовський, Жовтневий) район Миколаївської області Галицинівська сільська рада (а.с. 84) та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1125 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4823380600:10:000:0509, що розташована за адресою: Миколаївська область Миколаївський (Вітовський, Жовтневий) район Миколаївської області Галицинівська сільська рада (а.с. 86). Відповідно до пункту 4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з пунктом 4.18 цього зазначеного Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини ходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1262-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Судом встановлено, що позивач не має іншої можливості захистити своє невизнане та оспорюване право, крім його захисту в судовому порядку. Враховуючи, що спадкоємці першої черги та ті, що мають обов`язкову частку у спадковому майні звернулися до нотаріуса з заявами про відмову у прийнятті спадщини, відповідач Воскресенська селищна рада Миколаївського району Миколаївської області направила до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог, та право позивача на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у зв`язку з обставин, про які вказано вище, тому на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1261,1268 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved