Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дітей. Посилається на те, що 17.05.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хустського районного управління юстиції між нею та [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та\~ син\~ [PERSON] . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 03.08.2022 року по справі 309/2612/22, шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, неповнолітні діти залишилися проживати з позивачкою та перебувають на її утриманні та вихованні.\~ Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26.07.2022 року по справі 309/2611/22, встановлено розмір\~ стягуваних аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 2800 гривень\~ щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів у сумі 2800 гривень, що сплачує відповідач\~ щомісячно на утримання дітей є недостатнім для належного забезпечення.\~ Батько дітей не бере жодної участі у додаткових витратах. Позивачка витрачає кошти на утримання дітей приблизно\~ 8000 гривень в місяць, так як значно зріс рівень цін на найнеобхідніші товари: продукти харчування, одяг, ліки та інше, а її доходи не є високими. Зазначає, що відповідач є людиною молодого віку, фізично здоровим та в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі. У зв`язку з наведеним просить суд змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення Хустського районного суду від 26 липня 2022 року по справі №309/2611/22 та стягувати\~ аліменти в новому розмірі із [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ,РНОКПП: [NUMBER] на\~ користь [PERSON] , яка проживає за адресою : [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ,\~ на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі по 4500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом за адресою реєстрації його місця проживання, однак поштова кореспонденція поверталася до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку з чим також відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом оголошення на сайті Судова влада України. Причини неявки суду не відомі, відзив у встановлений строк без поважних причин не подав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити\~ частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , [INFO] ( а.с. 5,6). Як вбачається з матеріалів справи, згідно\~ рішення Хустського районного суду від 26 липня 2022 року ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації та фактичного проживання: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , мешканки [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 2800 (дві тисячі вісімсот) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з 06 липня 2022 року (а.с.8). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України,батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Ст.180 СК України,встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. У відповідності до ч. ч. 1, 2ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ч.2 ст.182 СК України,встановлено,що розмір аліментів має бути необхідним достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Також, ч.1 та 2 ст.27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їхнє утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру. З огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 26 липня 2022 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивачки, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Суд враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, а отже не позбавлений можливості сплачувати аліменти. З урахуванням наведеного, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дітей, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішень Хустського районного суду від 26 липня 2022 року до 3800 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 гривень.

Outcome: partial