Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

25.09.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON] неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що 16.10.2020 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] , виданим 16.10.2020 Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №347. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.10.2021 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №866. Окрім малолітнього сина, батьком якого є заявник, дружина заявника [PERSON] має двох неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу, батьком яких відповідно до свідоцтв про народження є [PERSON] , які також проживають разом із заявником та його дружиною та перебувають на його утриманні - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .. З травня 2016 року батько дітей [PERSON] не проживає разом з ними, не здійснює їх утримання, не підтримує спілкування з ними, участі у їх вихованні не бере, аліменти не сплачує, з того часу постійно проживає на тимчасово окупованій території України. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01.11.2019 по справі №554/8117/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 16.10.2020 між заявником та [PERSON] укладено шлюб. Всіх трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заявник забезпечує всім необхідним для проживання, а саме: продукти харчування, одяг, взуття, ліки, а також покриває витрати на освіту та розвиток дітей, піклується про фізичний, моральний та духовний розвиток усіх дітей, займається їхнім вихованням, а також повністю підтримує дружину, створив всі необхідні умови для комфортного проживання і розвитку дітей, бере активну участь у сімейному житті та піклується про спільні відпустки та оздоровлення дітей. Заявник [PERSON] є єдиним годувальником сім`ї, оскільки його дружина не працює і займається вихованням дітей, працює у ТОВ «ТЕХНОСТАР ЕНЕРГОПРОЕКТ» на посаді виконавця робіт, що підтверджується довідкою з місця роботи. Окрім того, Заявник є фізичною особою-підприємцем з 09.08.2019, основний вид економічної діяльності - 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується копією податкової декларації - платника єдиного податку. Вказана діяльність дозволяє заявнику повністю забезпечувати сім`ю всім необхідним. Завдяки його стабільному доходу, покриваються всі витрати на продукти харчування, одяг, медичні послуги та освіту для дітей. Крім того, [PERSON] регулярно виділяє кошти на додаткові потреби дітей та дружини, такі як розвиток і дозвілля. Будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає сім`я, був придбаний під час шлюбу за спільні кошти подружжя на підставі Договору купівлі-продажу від 25.04.2024, та зареєстрований за титульним власником - дружиною заявника [PERSON] .. Заявник турбується про всі аспекти побуту та благополуччя сім?ї, забезпечуючи надійну та стабільну базу для їх розвитку. Завдяки його старанням, родина живе в атмосфері любові та турботи, а діти мають можливість розвиватися в стабільному і безпечному середовищі. Також сім?я має посвідчення багатодітної родини, що підтверджує їхній статус і надає можливість користуватися певними соціальними пільгами. [PERSON] постійно здійснює перекази грошових коштів на банківський рахунок своєї дружини, які повністю покривають як її особисті потреби, так і потреби сім?ї. Це підтверджується відповідними квитанціями про здійснені платежі, що є належним доказом виконання ним своїх фінансових зобов`язань перед родиною. Рідний батько [PERSON] та [PERSON] не бере участі у їхньому житті та не надає жодної фінансової чи іншої підтримки. Водночас заявник повністю взяв на себе всі обов`язки щодо утримання та виховання дітей, забезпечуючи їх усім необхідним. Рідний батько вже довгий час, починаючи з 2014, знаходиться на окупованій території, аліменти з нього не стягуються, він не утримує дітей, не займається їх вихованням, з ними не спілкується та взагалі будь-яка інформація про нього відсутня. Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 01.10.2024 заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які 11.10.2024 заявником усунуто (а.с. 41-55). Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 14.10.2024 відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження, призначено судове засідання (а.с.56). В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Рибак Я.В. підтримала вимоги заяви, просила суд їх задовольнити та встановити факт перебування на утриманні [PERSON] неповнолітніх дітей дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] та [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] та її представник - адвокат Муфазалов С.Р. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, просили суд розглядати справу за їх відсутності (а.с.87-88). Крім того, від представника заінтересованої особи [PERSON] - адвоката Муфазалова С.Р., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги від 20.09.2024, надійшли пояснення по суті заяви [PERSON] , відповідно яких [PERSON] підтримала заяву чоловіка та просила суд її задовольнити. Зазначила, що вона є дружиною [PERSON] , який повністю утримує їхню родину, так як вона не працює, а доглядає за трьома дітьми. Батько дітей [PERSON] та [PERSON] вже довгий час, починаючи з 2014, знаходиться на окупованій території в Донецькій області, аліменти не платить, він не утримує дітей, не займається їх вихованням, з ними не спілкується та взагалі будь-яка інформація про нього відсутня. Шлюб з батьком дітей [PERSON] розірвано ще в 2019 році рішенням суду (а.с.44-46). Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом повідомлення на офіційному сайті «Судова влада України», так як мешкає на тимчасово окупованій території, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього на адресу суду не надходило. Представник заінтересованої особи - [INFO] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від представника заінтересованої особи - [PERSON] про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти вимог заявника [PERSON] . Зазначив, що останній перебуває на військовому обіку в [INFO] з 12.08.2024 (а.с.81-82). Відповідно до ч.3 ст.211 КПК України, суд розглядає справу у відсутності представника заінтересованої особи, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, у зв`язку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутністю заінтересованої особи. Суд, вислухавши учасників справи, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішеннявід 21 лютого 1975 року у справі «Голдерпроти Сполученого Королівства» ( Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення « спору судом ». Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Частиною 2 ст. 319 ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення факту самостійного виховання дітей віком до 18 років дозволить отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою захисту прав та інтересів дітей, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається самостійно вихованням та їх утриманням. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 ст. 89 ЦПК України - передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знає [PERSON] більше 10 років, так як останній працює у нього на фірмі ТОВ «Техностар Енергопроект». Вони дружать сім`ями, завжди думав, що діти подружжя [PERSON] є їх спільними, живуть разом в одному будинку. Дружина свідка є хрещеною мамою молодшого сина родини, вони позичали їм грошові кошти на купівлю спільного будинку в м.Полтаві. [PERSON] піклується про дітей, утримує їх, сплачує за одяг, освіту, розваги. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знає [PERSON] з 2019 року, є друзями, працюють на одній фірмі. Знає, що в родині [PERSON] троє дітей, яких він повністю утримує, так як дружина на даний час не працює, займається їх вихованням, мешкають разом, у них дружня сім`я. В судовому засіданні встановлено, щозаочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.11.2019 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.30-31). [PERSON] від шлюбу з [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 06.03.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.35) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 29.01.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції Донецької області (а.с.36). 16.10.2020 між заявником [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.10.2020 Подільським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №347 (зворот. а.с.38). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 06.10.2021 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Півнісно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.34). Згідно копії посвідчення [NUMBER] подружжя [PERSON] та [PERSON] має посвідчення багатодітної родини, що підтверджує їх статус та надає можливість користуватися пільгами, передбаченими законодавством України для багатодітних сімей (зворот. а.с. 36). Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6329-5003368416/24597 від 17.07.2024, [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] (зворот. а.с. 32). Наразі подружжя [PERSON] та [PERSON] проживають однією сім`єю разом з спільним сином [PERSON] та дітьми дружини від попереднього шлюбу - [PERSON] та [PERSON] . 25.04.2024 подружжя за спільні кошти придбало житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.04.2024, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Василенком В.А., зареєстровано в реєстрі №1691 (а.с.12-13). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав №375958376 від 25.04.2024, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , розмір частки 1/1 (а.с.14). Заявник [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної дальності «46.90», має стабільний дохід, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за І-ІІІ квартал 2024. Так, загальна сума доходу за звітний період з І по ІІІ квартал 2024 включно склала 5 915 797,12 грн. (а.с.7-9). Крім того, згідно копії довідки директора ТОВ «Техностар Енергопроект» №13/09-01/А від 13.09.2024, заявник [PERSON] з 11.09.2020 працює в ТОВ «Техностар Енергопроект», на даний час займає посаду виконавця робіт, за період з 01.01.2024 по 31.08.2024 його дохід склав 49 329,46 грн. (а.с.39). Заявник [PERSON] повністю забезпечує сім?ю всім необхідним, покриває всі витрати на продукти харчування, одяг, медичні послуги та освіту для дітей, регулярно виділяє кошти на додаткові потреби дітей та дружини, такі як розвиток і дозвілля, що підтверджується копіями платіжних інструкцій, які містяться в матеріалах справи (а.с. 15-28). Відповідно до копії довідки директора гімназії №15 Полтавської міської ради, заявник [PERSON] бере активну участь у вихованні [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , спілкуючись з класним керівником, вчителями гімназії, дослухаючись до порад з навчання та виховання дитини (зворот. а.с.33). З Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що жодних виконавчих документів щодо рідного батька дітей [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , на виконанні не перебуває, в тому числі щодо стягнення аліментів (а.с.47-48). Вказане також підтверджується відповіддю Міністерства юстиції України від 10.10.2024 за №139553/170538-33-24/20.3.1, згідно якої Департамент державної виконавчої служби повідомляє, що виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , аліментів на виконанні в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців не перебуває та зареєстрованими не значаться (зв.а.с.54-55). Колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] не бере участі у житті дітей, не спілкується з ними, не цікавиться навчанням та станом здоров`я, не займається їх вихованням та не підтримує матеріально, тобто фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Натомість [PERSON] фактично замінив дітям батька. Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.ч.2, 7-9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення Європейського суду з прав людини від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України»). Аналіз практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Статтею 141 СК України передбачено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.ст. 151, 153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність з створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.91 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанові № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією родиною зі своїм вітчимом [PERSON] , який створив усі необхідні умови для проживання дітей, здійснює опіку над ними, доглядає та піклується про їх стан здоров`я. Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Положеннями ст.268 СК України - закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. В даному випадку, суд приходить до висновку, що заявник [PERSON] виконує вказаний обов`язок, оскільки біологічний батько неповнолітніх дітей [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків та утримання, а мати самостійно неспроможна забезпечити належне матеріальне забезпечення дітей. Заявник [PERSON] здійснює утримання та догляд за дітьми дружини від першого шлюбу, який має характер постійної допомоги, надається систематично. На даний момент основним джерелом доходу в їх сім`ї є заробітна плата [PERSON] .. Інших осіб, які можуть здійснювати догляд за дітьми окрім заявника (законного опікуна, піклувальника) немає. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник [PERSON] , знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений [PERSON] при зверненні до суду із заявою про встановлення фактів судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с.6) не відшкодовується за рахунок іншої сторони. На підставі викладеного,

Outcome: approved