Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

ТОВ "ДіджиФінанс" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ "Діджи Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 797873 від 14.01.2022 у розмірі 73669,09 грн, яка складається: 29842,75 - сума заборгованості за тілом кредиту; 43826,34 грн - сума заборгоіваності за відсотками. Крім цього просить стягнути [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь ТОВ "Діджи Фінанс" судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 14.01.2022 між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено кредитний договір №797873, згідно з яким кредитодавець надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 30000 грн, а позичальник зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 14.01.2025 (включно). 03.08.2023 позивачем було набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ТОВ "СЛОН КРЕДИТ", на підставі договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ", правонаступником якого є позивач, виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушила його умови щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС") є обгрунтованою та документально підтвердженою та становить 73669,09 грн., із яких: 29842,75 грн - заборгованість за тілом кредиту; 43826,34 грн - заборгованість за відсотками. Ухвалою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Відповідач у встановлені судом строки правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 14.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №797873 (а.с. 41-44) . Відповідно до п. 1.3. сума (загальний розмір) кредиту становить 30000 грн. Пунктом 1.4. кредитного договру передбачено, що кредит надається строком на 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 14.01.2025. Згідно з п. 1.5. кредитного договору процентна ставка становить 25% в день за перший день користування кредитом та 85% річних за всі наступні дні користування кредитом. 14.01.2022 [PERSON] підписала анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору №797873 від 14.01.2022 (а.с.45). Із копії платіжної інструкції №14747 від 14.01.2022 вбачається, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на рахунок [PERSON] перераховано 3000,00 грн згідно кредитного договору №797873 від 14.01.2022 (а.с.20). Із копії розрахунку заборгованості за кредитним договором у гривні судом встановлено, що заборгованість [PERSON] складає 73669 гривні 09 копійок, із яких: 29842,75 грн. заборгованість за тілом кредиту; 43826 гривень 34 копійок заборгованість за відсотками (а.с.25). 03.08.2023 згідно умов договору факторингу №0308-23 від 03.08.2023 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором №797873 від 14.01.2022 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто право вимоги до відповідача (а.с.29-34). Із копії витягу з Додатку договору факторингу №0308-23 від 03.08.2023, встановлено, що залишок боргу [PERSON] на момент відступлення прав вимоги за кредитним договором №797873 від 14.01.2022 складає: 73669,09 грн. з яких: 29842,75 заборгованість за тілом кредиту; 43826,34 грн. заборгованість за відсотками (а.с.10). Із копії платіжної інструкції №4415 від 03.08.2023 судом встановлено, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перераховано 398505,17 грн. на користь ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» оплати згідно договору факторингу №2308-23 від 03.08.2023 (а.с.17). Із копії досудової вимоги судом встановлено, що 15.11.2023 за вих.№3635003002-АВ на адресу [PERSON] , ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направлено досудову вимогу про сплату заборгованості у розмірі 73669,09 грн. в термін до 30.12.2023 (а.с.15). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в ст. 512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою. В силу ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1 та 2 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Таким чином, суд дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення та з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №797873 від 14.01.2022 в розмірі 73669,09 грн., з яких: 29842,75 заборгованість за тілом кредиту; 43826,34 грн. заборгованість за відсотками. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 422,00 грн, які він сплатив згідно квитанції про сплату № 5794-0004-5859-0658 (а.с.51). Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією № 403 від 12.08.2024, за правилами ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. Суд враховує, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що 11.12.2023 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», в особі керуючого Міньковської А.В., укладено договір про надання правової допомоги №42649746. 27.06.2024 між АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», в особі керуючого Міньковської А.В., та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено додаткову угоду 003635003002 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, у зв`язку з чим ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було понесено відповідні витрати для звернення до суду. На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 гривень позивачем надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024, відповідно до яких вартість послуг, які надавались, складається з наступного: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1,5 години х 1500 гривень = 2250 гривень; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач 3 години х 1000 гривень = 3000 гривень; формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 1 година х 750 гривень = 750 гривень. Тобто, загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 6000 гривень (а.с.8 - 9). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини наведеної, зокрема, у пункті 95 рішення від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», пункті 80 рішення від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 23.01.2014у справі «East|WestAlianceLimited» проти України», заява № 19336/04), обґрунтованим слід вважати розмір витрат, що є співмірним до складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим на виконання таких робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також з ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved