Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей разом з батьком. Позовні вимоги мотивовано тим, що 04.10.1997 року між сторонами укладено шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу у сторін народились діти : син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.01.2000 року, який живе своїм окремим життям, і син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.10.2011 року Навесні 2023 року сімейні відносини у сторін почали відчутно погіршуватись, почались сварки і непорозуміння. На протязі більше десяти місяців сторони вже не проживають разом, позивач проживає разом з сином [PERSON] , в будинку позивача по [ADDRESS] , а дружина [PERSON] залишила сім`ю та переїхала проживати до своєї матері за адресою [ADDRESS] де і проживає на даний час, і наскільки мені відомо постійно виїжджає за кордон. З моменту окремого проживання з відповідачкою, син [PERSON] знаходяться на повному утриманні позивача. Позивач дійшов до висновку про те, що подальше збереження шлюбу є недоцільним і такий необхідно розірвати. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд визначити місце проживання сина разом з ним. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду належним чином посвідчену заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідачка будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання з невідомих суду причин не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позивача визнає. Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської міської ради в судове засідання також не з`явився та подав до суду висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини сторін. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.1997 року, у відділі реєстрації актів цивільного стану Нестерівської сільської ради Маньківського району Черкаської області за актовим записом №4, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 14.12.2004 року.(повторно) Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15.01.2000 року, який живе своїм окремим життям, і син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.10.2011 року Спільне подружнє життя у сторін не склалося. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони проживають окремо. Шлюб сторін носить формальний характер. Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка на розірвання шлюбу згідна. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, а відтак, позовні вимоги по розірвання шлюбу слід задовольнити. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Як встановлено з матеріалів справи син сторін проживає з батьком, позивачем по справі [PERSON] в [ADDRESS] приватному будинку, де йому створено всі необхідні умови для виховання, розвитку та навчання. Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 29.08.2024 №02.1-15/4196, питання про визначення місця проживання сина сторін з батьком було винесено на розгляд засідання Комісії з питань захисту прав дитини 29.08.2024 року. За результатами розгляду питання Комісією прийнято рішення, письмовий висновок органу опіки та піклування згідно пункту 5 статті 19 Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити доцільним визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком, залишити на розгляд суду. У зв`язку з вищенаведеним, орган опіки та піклування Виноградівської міської ради вважає доцільним визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] залишити на розгляд суду. Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, займається сезонними роботами, утримує сина матеріально, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням сина, забезпечує його матеріально та піклується про нього, має житло, в якому створені належні умови для його проживання та розвитку.. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує сина усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про його фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до його внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання сина разом з ним, чи негативно впливали на його виховання та розвиток. Відповідачка, мати дитини, проживає окремо від сім`ї за адресою: [ADDRESS] самоусунулась від виховання та утримання сина, його життям не цікавиться. Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дітей, суд вважає доцільним визначити місце проживання сина сторін - [PERSON] , [INFO] , за батьком, - [PERSON] , [INFO] , що повністю відповідає інтересам дитини. Правові підстави для відмови у задоволенні позову відсутні. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved