Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 15 серпня 2018 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №141. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що їхнє одруження виявилося невдалим. Через несумісність характерів між сторонами постійно виникали непорозуміння. Протягом останніх років стосунки між ними зовсім погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка зазначає, що вони з відповідачем мають протилежні погляди на шлюб та сімейні відносини. Вже більше двох років проживають окремо, шлюб існує формально, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини позивачка не вбачає. Посилаючись на вище викладені обставини, просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15 серпня 2018 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №141, розірвати. Відповідно до ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема те, що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, які згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. На виконання ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем подано заяву, згідно якої [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує та просить суд справу розглянути у його відсутності.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 серпня 2018 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №141, видане Хустським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області./а.с.4/ З матеріалів справи вбачається, що сторони мають доньку [PERSON] ,\~ [INFO] Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції №1071910161, що становить 605,60 грн. Решту судових витрат у сумі 605,60 грн. суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки з відповідача.

Outcome: approved