Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

ТзОВ «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 10.03.2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.03.2023-100002485, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 11000 грн., на строк 42 дні, зі сплатою відсотків. Вказує, що товариство виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 20.04.2023 року виникла заборгованість в розмірі 23320,00 грн. з яких: тіло кредиту 11000,00 грн., відсотки 12320,00 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «Споживчий центр» вказану заборгованість, а також судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2024 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. В подальшому, ухвалою суду від 21.10.2024 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач також подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.03.2023 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10.03.2023-100002485, за умовами якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 11000 грн., на строк 42 днів, зі сплатою відсотків (а.с. 13-17). За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 10.03.2023-100002485 від 10.03.2023 року, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 23320,00 грн. з яких: тіло кредиту 11000,00 грн., відсотки 12320,00 грн. (а.с. 9). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору і позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 23320,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, зважаючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає, що з останнього слід стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь позивача, а також повернути позивачу з державного бюджету сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. згідно платіжної інструкції №СЦ00015083 від 10.09.2024 року.

Outcome: approved