Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Виприк С.О. звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між сторонами, який був зареєстрований 13 квітня 2021 року Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 180. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 13.04.2021 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу із яким дітей не мають. Зазначає, що протягом останніх двох років відносини між ними та сімейне життя з відповідачем почали поступово погіршуватись, постійно виникали конфлікти і непорозуміння, оскільки у них абсолютно протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, що у свою чергу призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач вказує, що з березня 2023 року почала проживати окремо від відповідача, на даний час більше року не проживають разом, припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства. Вважає, що їхня сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, оскільки шлюб існує лише формально та його збереження надалі суперечить як її інтересам, так і інтересам відповідача. Просить позов задоволити. Ухвалою судді від 18.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті та зобов`язано сторін представити суду оригінал свідоцтва про шлюб, копія якого долучена до матеріалів позову. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, при цьому у матеріалах справи міститься письмове клопотання представника позивача адвоката Виприка С.О., в якому останній просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позов підтримав у повному обсязі та задовольнити такий. Не заперечив проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення у справі у разі неявки до суду відповідача. Крім того, на виконання ухвали від 18 липня 2024 року, позивачем 02.09.2024 подано до суду оригінал свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] . У відповідності до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею. Із врахуванням наведених положень суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності позивача. Судом вживались заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] рекомендованою поштовою кореспонденцією неодноразово скеровувались до відома відповідача ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками до неї, та судові повістки, роз`яснено право відповідача, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву, однак як вбачається із конвертів, якими скеровувалась судова кореспонденція, такі повернуто на адресу суду неврученим адресату із зазначенням причини невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта», «за закінченням терміну зберігання», «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.\~ За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане повторно 30 серпня 2024 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Личаківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис № 180. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . Від шлюбу сторони не мають дітей. Також встановлено, що сторони білше року не проживають разом, не ведуть спільного господарства та припинили сімейні стосунки. Позивач наполягає, що примирення між сторонами та збереження їхньої сім`ї неможливе, оскільки шлюб існує формально, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, встановлені причини позову, а також категоричне ствердження позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до переконання, що наведене свідчить про стійкий характер розладу у відносинах подружжя, який продовжується протягом тривалого часу, що призвело до втрати почуттів між ними та перспектив налагодження стосунків немає. Наведене дає підстави для висновку суду про те, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому їх шлюб слід розірвати. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням судом заявлених позовних вимог, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача 1\~211,20 грн судового збору.

Outcome: approved