Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

20 травня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку [NUMBER]. Наказом НТУУ «КПІ» № 4-85 від 03 вересня 2001 року цьому гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». [PERSON] наказом № 2499-с від 20 серпня 2018 року був зарахований до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» студентом 1 курсу першого рівня вищої освіти, денна форма навчання. 10 жовтня 2018 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] було укладено Угоду на проживання у гуртожитку на 2018/2019 навчальний рік. Відповідно до п. 2.1. Угоди позивач надає за встановленим порядком на строк, передбачений п. 5.1., відповідачу ліжко-місце в гуртожитку [NUMBER] у кімнаті [ADDRESS] в порядку та на умовах оплати, визначеним договором. Пунктом 5.1. Угоди визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом навчального року відповідно до графіка навчального процесу. Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 1/265 від 04 серпня 2017 року затверджено Положення «Про умови оплати за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців». Відповідно до п.п. 1.4.1. п. 1.4. Положення одинаки сплачують за проживання на місяць за ліжко-місце: -при 4-х місному поселенні в кімнаті - 665 гривень; -при 3-х місному поселенні в кімнаті - 824 гривні; -при 2-х місному поселенні в кімнаті - 1142 гривні; -при 1-місному поселенні в кімнаті - 2094 гривень. У період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № [NUMBER] мешкало три студенти. Таким чином, відповідач повинен був сплачувати за проживання 824 гривень на місяць. У порушення умов договору відповідач за проживання за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року не сплатив. У зв`язку з цим, за цей період у відповідача виникла заборгованість за проживання в розмірі 2472 гривні. Крім того, відповідач має заборгованість за електроенергію за період з 01 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року в розмірі 317 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача становить 2789 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку [NUMBER]. Наказом НТУУ «КПІ» № 4-85 від 03 вересня 2001 року цьому гуртожитку надано статус студентського гуртожитку для проживання одиноких студентів, аспірантів, докторантів НТУУ «КПІ». [PERSON] наказом № 2499-с від 20 серпня 2018 року був зарахований до Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» студентом 1 курсу першого рівня вищої освіти, денна форма навчання. 10 жовтня 2018 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] було укладено Угоду на проживання у гуртожитку на 2018/2019 навчальний рік. Відповідно до п. 2.1. Угоди позивач надає за встановленим порядком на строк, передбачений п. 5.1., відповідачу ліжко-місце в гуртожитку [NUMBER] у кімнаті [ADDRESS] в порядку та на умовах оплати, визначеним договором. Пунктом 5.1. Угоди визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом навчального року відповідно до графіка навчального процесу. Наказом ректора Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» № 1/265 від 04 серпня 2017 року затверджено Положення «Про оплату за проживання, комунальні послуги і експлуатаційно-господарські послуги у студентських гуртожитках Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» для всіх категорій мешканців». Відповідно до п.п. 1.4.1. п. 1.4. Положення одинаки сплачують за проживання на місяць за ліжко-місце: -при 4-х місному поселенні в кімнаті - 665 гривень; -при 3-х місному поселенні в кімнаті - 824 гривні; -при 2-х місному поселенні в кімнаті - 1142 гривні; -при 1-місному поселенні в кімнаті - 2094 гривень. З позову вбачається, що у період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року в кімнаті [ADDRESS] гуртожитку № [NUMBER] мешкало три студенти. Таким чином, відповідач повинен був сплачувати за проживання 824 гривні на місяць. У порушення умов договору відповідач за проживання за період з 01 квітня 2019 року по 30 червня 2019 року не сплатив. У зв`язку з цим, за цей період у відповідача виникла заборгованість за проживання в розмірі 2472 гривні. Крім того, відповідач має заборгованість за електроенергію за період з 01 листопада 2018 року по 30 червня 2019 року в розмірі 317 гривень. Загальна сума заборгованості відповідача становить 2789 гривень. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача наданий суду і відповідає вимогам закону. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за проживання, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 10 жовтня 2018 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] було укладено угоду на проживання у гуртожитку, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання цього договору. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Суду не надано доказів, що відповідач повністю здійснив оплату за проживання у гуртожитку та за електроенергію згідно умов Угоди. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає оплата за проживання у гуртожитку в сумі 2472 гривні та заборгованість за електроенергію в розмірі 317 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved