Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме: факт належності йому трудової книжки серії [NUMBER] , заповненій 14 березня 1991 року, посилаючись на те, що 18 грудня 2023 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши відповідні документи. За результатами розгляду поданих документів Головним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення №155650004387 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності. Відповідно до вказаного рішення не враховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] оскільки зазначене прізвище не відповідає паспортним даним (російською мовою) та відсутності запису з датою народження. На теперішній час заявник позбавлений можливості оформити призначення пенсії по інвалідності, у зв`язку з чим вимушений звернутись з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа. В судове\~\~засідання заявник не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутністю, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявника. На підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту підлягає задоволенню у зв`язку з встановленими судом наступними обставинами. Згідно ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що 18 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши відповідні документи. За результатами розгляду поданих документів Головним управлінням пенсійного фонду України в м. Києві прийнято рішення №155650004387 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності. Відповідно до вказаного рішення не враховано до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] оскільки зазначене прізвище не відповідає паспортним даним (російською мовою) та відсутності запису з датою народження. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 03 березня 2000 року заявник вказаний як [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей внесених у вищезазначений паспорт громадянина України його прізвище в перекладі з української на російську мову зазначено як « [PERSON] ». Правильність написання прізвища заявника на російській мові також зазначається в свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданого 07 травня 1968 року. Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року\~з наступними змінами, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;заявник не мас іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що мас юридичне значення;встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі вказаних доказів суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved