Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), в якому просила: - визнати за позивачем право власності на житловий будинок (А), 1966 року забудови; прибудову (а1), ганок, козирок, літню кухню (Б), погріб (п/Б), сарай (Г), сарай (г), огорожу №3, ворота №4, хвіртку №5, криницю №6 (загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.), що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов тим, що після смерті [INFO] її матері [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний житловий будинок. За життя [PERSON] заповіту не склала, а позивач спадщину матері прийняла, однак оформити її не вдалося, так як нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що на будинок мав статус колгоспного двору і встановити, розмір частки у праві власності кожного із співвласників не можна. Ухвалою суду від 02.10.2024 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у письмовій заяві позов визнав та просив про розгляд без нього. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Також, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. В силу припису ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що [PERSON] є матір`ю позивача, що підтверджується свідоцтвом про її народження [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] видане Лукашівською сільською радою народних депутатів від 08.04.1991, на підставі рішення виконкому Липовецької районної ради №131 від 30.05.1985 та рішення виконкому Лукашівської сільської ради народних депутатів №2 від 17.02.1991, зареєстроване в КП «ВООБТІ» 08.04.1991 і записано в реєстрову книгу №4 за реєстровим №46, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . У матеріалах справи наявний технічний паспорт на такий житловий будинок з відповідними характеристиками. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть [NUMBER] , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов вищевказаний житловий будинок по [ADDRESS] . Як вбачається зі спадкової справи [PERSON] 200/2014, вона заповіту не склала, а позивач спадщину матері прийняла, оскільки 02.12.2014 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того, як вбачається з довідки, виданої Липовецькою міською радою позивач проживала зі своєю матір`ю до її смерті. \~ \~ \~ \~Суд встановив, що після смерті [INFO] [PERSON] , яка не складала заповіту, її спадщину, в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, прийняла лише дочка - позивач, вчасно подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини матері, на що в силу ст. 1261 ЦК України позивач має право, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину [PERSON] не встановлено. Проте оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] , не вдалося, оскільки нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що він належав колгоспному двору і встановити, розмір частки у праві власності кожного із співвласників не можна. Разом з тим, відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. п. "а" п. 6 постанови ВСУ право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Суд встановив, що згідно свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] виданого Лукашівською сільською радою народних депутатів від 08.04.1991, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] , а у довідці №09-17-01/10-316 від 24.09.2024 від Липовецької міської ради вказано, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відносився до колгоспних дворів, і станом на 15.04.1991 до складу двору входила лише [PERSON] . Суд встановив, що оскільки позивач, будучи дочкою [PERSON] після її смерті протягом 6-ти місяців прийняла її спадщину, подавши до нотаріуса заяву як спадкоємець першої черги за законом, а інших осіб які б її прийняли не виявлено, а тому позивач як єдиний спадкоємець має право успадкувати житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який раніше належав колгоспному двору, головою і єдиним членом якого була її матір [PERSON] , і яка за життя не втратила права на свою частку. Так, наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Разом з тим, відповідачем визнано позов, а суд зауважує, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання за позивачем право власності на житловий будинок (А), 1966 року забудови; прибудову (а1), ганок, козирок, літню кухню (Б), погріб (п/Б), сарай (Г), сарай (г), огорожу №3, ворота №4, хвіртку №5, криницю № [NUMBER] (загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.), що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved