Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

20.02.2024 представник позивача в.о. директора Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради Куценко Л. звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього надмірно виплачену тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсію в сумі 57 725, 10 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: В обґрунтування позовних вимог сторона позивача посилається на те, що відповідно до заяв [PERSON] (далі - Відповідач) від 13.11.2020р.,06.04.2021р., 06.10.2021р., 04.05.2022р. та 18.01.2023р. департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради (далі - Департамент) на підставі рішень від 18.11.2020р., 25.01.2021р., 08.04.2021р., 11.10.2021р., 12.05.2022р., 20.01.2023р. та 11.04.2023р. було призначено тимчасову державну, соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, згідно Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017п. № 1098 (далі - Порядок) з жовтня 2020р. по квітень 2023р. Пунктом 5 Порядку передбачено, що для призначення тимчасової допомоги особа подає органу соціального захисту населення, в тому числі декларацію про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за останні шість календарних місяців, що передують місяцю звернення за призначенням тимчасової допомоги. Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Як вбачається з Розділу IV декларацій про доходи та майновий стан від 13.11.2020р., 06.04.2021р., 06.10.2021р., 04.05.2022р. та 18.01.2023р., поданих [PERSON] , останнім зазначалось про наявність одного транспортного засобу, а саме шкода «Fabia», 2014 р.в. Відповідно до п.12 Порядку тимчасова допомога не призначається, зокрема у разі, коли у власності особи є більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм). Під час опрацювання уповноваженими особами Головного управління Національної соціальної сервісної служби у Закарпатській області рекомендацій Мінфіну щодо верифікації державних допомог, було встановлено, що у власності [PERSON] ,. є більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм), що підтверджується реєстраційними картками ТЗ. З урахуванням вищезазначеного, Департаментом було прийнято рішення до № о/р [NUMBER] про припинення виплати тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка цосягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, за результатами верифікації з 06.10.2020р. по 17.07.2023р. Отже, Департаментом було надмірно виплачено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але ре набула права на пенсійну виплату, за період з 06.10.2020 р. по 50.04.2023 р. у сумі 57 725,10грн., що відображено у довідці від 28.09.2023 за період 2020-2023р., довідках від 14.12.2023р. за період 2020-2023р., розрахунку надміру виплачених коштів по тимчасовій ДСД особам пенсійного віку, які не набули права на пенсію за період жовтень 2020 р. - квітень 2023р. та інформації щодо переплати [PERSON] . Відповідно до п.6 ч. 3 ст.175 ЦПК України, Департаментом на адресу [PERSON] 09.02.2023р. та 11.04.2023р. надсилались вимоги про необхідність повернення надміру перерахованих сум тимчасової допомоги. Проте, станом на пату подання позову Відповідачем борг не погашено та сума боргу становить 57 725,10 грн., яку просять стягнути з останнього. 12.06.2024 року представником відповідача - [PERSON] адвокатом Дудурич І.В. подано відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити повінстю, посилаючись на наступне. Зазначає,що з 13.11.2020 року та по теперішній час у Відповідача не відбулося жодної зміни майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Автомобіль марки ВАЗ моделі 21099, державний номерний знак [NUMBER] Відповідач продав до призначення йому допомоги (дату продажу автомобіля Відповідач не пам`ятає та не мав його у власності на момент подання декларацій про доходи та майновий стан від 13.11.2020 року, 06.04.2021 року, 06.10.2021 року, 04.05.2022 року та 18.01.2023 року. Відповідач стверджує, ним не було приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про його дохід та майновий стан та він не мав наміру безпідставно отримувати тимчасову державну соціальну допомогу як непрацююча особа, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Позивачем не надано жодних доказів наявності у Відповідача більше як одного автомобіля. Реєстраційні картки транспортних засобів доданих Позивачем до позовної заяви є неналежними доказами, оскільки в них відсутні дати. Представником позивача 15.07.2024 року подано пояснення, яке суд тлумачить як відповідь на відзив, яке містить посилання на нормативну базу в іншому зміст зводиться до обставин викладених в позовній заяві. Представником відповідача 17.09.2024 року подано заперечення, яке по своїй суті є аналогічним відповіді на відзив. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні 01.11.2024 року: представник позивача підтримала вимоги позовної заяви просила задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені у позові та поясненнях по суті справи; представник відповідача заперечив відносно задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченні, зазначив, що вважає позивачем не доведеним відповідними доказами наявність більше одного транспортного засобу у відповідача а час отримання допомоги. відповідач підтримав позицію свого представника та зазначив, що у нього єлише один автомобіль яким він користується, інші він продав по дорученню, він не знав, що залишається фактичним власником майна, де зараз автомобілі він не знає. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради (далі - Департамент) на підставі рішень від 18.11.2020р., 25.01.2021р., 08.04.2021р., 11.10.2021р., 12.05.2022р., 20.01.2023р. та 11.04.2023р. відповідачу [PERSON] , підставі його заяв та декларацій про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги та відповідних документів, поданих до департаменту, було призначено тимчасову державну, соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, згідно Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017п. № 1098 (далі - Порядок) з жовтня 2020р. по квітень 2023р. Відповідно до рішень Департаменту [PERSON] призначена тимчасова допомога в період з жовтня 2020 року по квітень 2023 року. В спірний період допомога виплачена у розмірі 57725, 10 грн. При опрацюванні списків верифікації відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат виявлено наявність у відповідача більше одного транспортного засобу. Як наслідок, Департаментом з`ясовано, що відповідач не повідомив департамент та не задекларував у декларації що у його власності з перебувають два транспортні засоби. Департаментом було прийнято рішення до №о/р [NUMBER] про припинення виплати тимчасової допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, за результатами верифікації з 06.10.2020р. по 17.07.2023р. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (далі Закон) державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю це щомісячна державна допомога, що надається відповідно до норм цього Закону у грошовій формі особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю. Порядком призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2017 р. № 1098, визначено умови призначення зазначеної допомоги. Тимчасова допомога не призначається у разі, коли у власності особи або членів її сім`ї є більш як один автомобіль, інший транспортний засіб (механізм). За положеннямист.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Пунктом 23 Порядку передбачено, що контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів. Відповідно пункту 16 Порядку виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, що настає за тим, у якому виявлено зазначені факти. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19). Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). Суд, вважає, що позивачем доведено, що обставини наявності більше одного транспортного засобу у відповідача [PERSON] не надавали йому право на отримання соціальної допомоги у призначеному розмірі. Посилання представника відповідача, що Реєстраційні картки транспортних засобів, є неналежним доказом, суд відхиляє, оскільки такі подані разом з позовною заявою, і лише вподальшому позивачем уточнено процедура набуття вказаного доказу, який було здобуто, шляхом отримання інформації від Територіального сервісного центру МВС № 2141 Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області. Вказані реєстраційні картки на транспортні засоби вказують на те, що станом на березень 2023 року за відповідачем [PERSON] було зареєстровано три транспортних засоби. Доказів того, що [PERSON] продав вказані транспортні засоби, суду не представлено. Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що кошти тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, за період з 06.10.2020 року по 30.04.2023 року в розмірі 57 725,10 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі. Таким чином, у справі встановлено, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved