Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2011 рік, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2011 року, - розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2011 року і до досягнення сином повноліття. 08 липня 2024 року син сторін досягнув свого повноліття, однак продовжує проживати з позивачем і на даний час навчається на 2 курсі денної форми в Західноукраїнському національному університеті, факультеті фінансів та обліку. 06 серпня 2023 року між Західноукраїнським національним університетом державної форми власності в особі ректора Десягнюк О.М., що діє на підставі статуту, з однієї сторони та замовником освітньої послуги - [PERSON] , з іншої сторони для здобувача вищої освіти [PERSON] , укладено договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 391110. Відповідно до пункту III цього договору, розділу «Оплата надання платної освітньої послуги та порядок розрахунків» загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 132\~066 грн 00 коп. Відтак, позивач вказує, що син сторін [PERSON] постійно потребує кошти на навчання: придбання підручників, канцелярського приладдя, коштів на проїзд, харчування, оплату за навчання, тощо, а коштів які надає вона недостатньо для забезпечення нормального рівня життя для сина. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 23 вересня 2024 року; за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. 23 вересня 2024 року розгляд справи відкладено до 29 жовтня 2024 року. Відповідача [PERSON] повідомлено про вказаний позов за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно яких поштове відправлення вручено відповідачу 24 вересня 2024 року. Відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається з позовної заяви та підтверджується наявними у справі доказами, позивач у справі [PERSON] та відповідач у справі [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 липня 2006 року. Відповідно до копії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розлучення батьків [PERSON] проживає разом з матір`ю. Дані обставини не спростовано відповідачем. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2011 року з [PERSON] [INFO] , мешканця [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , на утримання сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2011 року і до досягнення сином повноліття. На даний час [PERSON] , [INFO] є повнолітнім та з 01 вересня 2023 року навчається на контрактній основі Західноукраїнського національного університету, на факультеті фінансів та обліку, на денній формі навчання, зі строком навчання до 30 червня 2027 року, що підтверджено копією довідки № 928 від 11 червня 2024 рок. За вказаних обставин він позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати заробіток, у зв`язку з чим потребує матеріального забезпечення. Відповідно до частини 10 статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з частиною 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом вказаної норми закону, позивач має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, оскільки, як встановлено судом, син проживає разом з матір`ю. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що син сторін на даний час навчається, суд вважає доведеним, що син потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та враховувати матеріальне становище сторін. При цьому, суд має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Оскільки син сторін у справі досяг віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовжує навчання; потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги; а відповідачем не спростовується можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання сина; суд дійшов висновку, що останній повинен на рівні з матір`ю дитини приймати участь в утриманні повнолітнього сина, який навчається, до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 річного віку. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, який є здоровим; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим, працездатним чоловіком. Крім того, суд зважає на те, що відповідач не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання сина у запропонованому позивачем розмірі. З урахуванням вищевказаних обставин, виходячи із принципів справедливості, добросовісності та розумності, закріплених у ст. 7 СК України, зазначених норм матеріального права, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання\~сина [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 01 серпня 2024 року та до закінчення останнім навчання, але не довше як до досягнення ним 23-річного віку. Частка у сплаті аліментів в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на думку суду, є співмірною і такою, що якнайкраще забезпечить інтереси [PERSON] , водночас, не стане надмірним тягарем для батька у понесених витратах. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У порядку ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовної вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити рішення суду в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене та

Outcome: approved