Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

У травні 2024 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений договір про обслуговування кредитної картки та відкриття кредитної лінії за умовами якого остання отримав кредит у вигляді встановленої кредитної лінії на картковий рахунок у розмірі 200 000,00 та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних. Взяті на себе зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконувала, у зв`язку із чим станом на 20.12.2021 рік її заборгованість становить 44 837,08 гривень. 20.12.2021 року між АТ «Альфа Банк» і ТОВ «ФК Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право вимоги за до [PERSON] за договором від 13.06.2019 року у загальній сумі 44 837,08 гривень. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту у розмірі 56 831,34 гривень, а також судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 3028,00 гривень та 7100,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Пушкарьов О.О. в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. У поданому представником відповідача відзиві останній позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначено, що згідно представленого товариством розрахунку за весь період користування [PERSON] було витрачено кредитні кошти у загальному розмірі 26 796,23 гривень, та внесено коштів у розмірі 19 050,00 гривень. З урахуванням витрачених сум та сум, внесених як погашення кредиту та сплати відсотків станом на 13.12.2021 рік її заборгованість мала становити 16 137,57 гривень з яких 12 607,48 гривень тіло кредиту та 3 530,09 гривень - заборгованість по відсотках. При цьому просив врахувати, що оскільки умовами укладеного між банком та [PERSON] договору не було визначено розмір та порядок сплати комісії за розрахунково-касове обслуговування, нараховані суми такої комісії не повинні включатися до суми боргу Фактичні обставини встановлені судом. 13.06.2019 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] укладено угоду № 631182519 про обслуговування кредитної картки з відкриттям відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої банк відкрив відповідачці поточний рахунок з випуском міжнародної платіжної картки строком дії 5 років з моменту випуску, з лімітом кредитної лінії в розмірі 200 000,00 грн., із сплатою процентів в розмірі 24 % річних. Відповідно до розділу IV угоди відповідач зобов`язався вносити мінімальний обов`язковий платіж в розмірі 5% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень. 20.12.2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу №4, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 631182519 від 13.06.2019 року. Станом на 20.12.2021, загальний розмір заборгованості відповідач за кредитним договором 631182519 від 13.06.2019 року становить 44 837,08 гривень, з них 40 260,49 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 766,73 грн. заборгованість за відсотками, 809.86 грн. - овердрафт. Вказані обставини підтверджуються даними оферти на укладання угоди про надання кредиту № 631182519 від 13.06.2019 року, копією паспорту споживчого кредиту, копією договору факторингу №4 від 20.12.2021, додатком 1-1 до договору факторингу №4 від 20.12.2021, випискою по особовому рахунку [PERSON] за договором № 631182519 від 13.06.2019 року, розрахунком заборгованості станом на 20.12.2021. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 13.06.2019 [PERSON] уклала із АТ «Альфа Банк» договір про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, на підставі якого отримав кредитну картку із встановленим кредитним лімітом та зобов`язався повертати отримані у кредит кошти та сплатити відсотки за їх користування в порядку, визначеному договором. У подальшому банк відступив ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» право вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором. Згідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за договором № 631182519 від 13.06.2019 року станом на 20.12.2021 рік становить 44 837,08 гривень, з них 40 260,49 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3 766,73 грн. заборгованість за відсотками, 809.86 грн. - овердрафт. Разом з цим суд зазначає, що згідно представленого розрахунку та виписки по картковому рахунку встановлено, що за період з 13.06.2019 року по 20.12.2021 рік всього витрат 60 120,35 гривень. При цьому із них [PERSON] безпосередньо було використано (витрачено коштів) у сумі 26 796,23 гривень, нараховано та сплачено в якості неустойки 300,00 гривень; нараховано та сплачено комісії за РРО у сумі 20 945,92 гривень, нараховано відсотків - 15 844,93 гривень. Внесено коштів [PERSON] на вказаний рахунок у загальному розмірі 19 050,00 гривень. Отже фактично в суму заборгованості включено суми комісії за РРО (20 945,92 гривень) та неустойки у розмірі 300,00 гривень, які умовами укладеного договору не передбачені. За таких обставин нараховані та списані банком суми комісії за РРО та неустойки не повинні включатися до суми заборгованості. Таким чином суд приходить до висновку, що поданий позивачем позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 631182519 від 13.06.2019 року у сумі 23591,16 гривень, із розрахунку: 26 796,23 гривень (загальна сума використаних (витрачених) коштів) - 15 844,93 гривень (сума нарахованих відсотків) - 19 050,00 гривень (сума внесених коштів). В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідачки на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 7100 грн., що підтверджуються письмовими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 05 жовтня 2023 року № 05-10/23, укладеного з адвокатом Макєєвим В.М., актом № 1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, копію платіжної інструкції від 07.03.2024 № 1134 на суму 7100,00грн. Оскільки позов ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» задоволено частково, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позову, а саме: судовий збір в сумі 1593,19 грн. (3028,00 грн. * 23591,16 грн. / 44 838,08 грн.) та понесені витрати на правову допомогу у сумі 3735,60 гривень (7100,00 грн. * 23591,16 грн. / 44 838,08 грн.). У зв`язку із розглядом справи відповідачем були понесені витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 гривень. Вказане підтверджено Договором №04-06-24/2 про надання правової допомоги укладеним між [PERSON] та адвокатом Пушкарьовим О.О., детальним описом робіт від 11.06.2024 року, який складений на виконання вказаного договору та актом прийому-передачі наданих послуг від 1.06.2024 року за вказаним договором на суму 10 000,00 гривень. Оскільки позов задоволено частково (на 52,61 %), відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесенні нею витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на 47,39%) у сумі 4739,00 гривень (10 000 грн. * 47,39%/100%)

Outcome: partial