Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, утриманих з нього на двох дітей на підставі судових наказів. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.06.2024 у справі №486/933/24 з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі частин заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2019 у справі №486/1568/19 з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі частин заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Тобто за двома виконавчими документами з нього на користь відповідачів на утримання двох неповнолітніх дітей проводиться стягнення 1/2 (1/4 + 1/4) частин його заробітку, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 183 СК України. За таких обставин просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 16,5% на кожну дитину, що сумарно складає 33%. В судовому засідання позивач уточнив свої позовні вимоги, надав заяву та просив суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на двох дітей з 14/ до 1/5 частин його заробітку на кожну дитину. Відповідач [PERSON] не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на дитину до 1/5 частини. Відповідач [PERSON] також не заперечувала проти зменшення розміру аліментів на дитину до 1/5 частин. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, відповідно до судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2019 №486/1568/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 вересня 2019 року і до повноліття дитини. Відповідно до звітів Філії «ВН ПАЕС» АТ «НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ» 4-11-31 про здійснення відрахування та виплати, на підставі постанови виконавчої служби від 19.12.2019 з заробітної плати [PERSON] на користь [PERSON] здійснюються відрахування аліментів. Крім того, відповідно до судового наказу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05.06.2024 №486/933/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. 13.07.2024 згідно з судовим наказом №486/933/24 виданим 04.07.2024 Другим відділом державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП№75532691. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Частиною 4, 5 статі 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Судом встановлено, що на даний час позивач має на утриманні двох малолітніх дітей, тобто згідно з судовими наказами з його заробітку (доходу) стягується половина на утримання двох дітей. Таким чином, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/5 на утримання неповнолітніх дітей, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав дитини. Враховуючи наведене, вимоги позивача щодо зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме, з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved