Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 332538,70 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26.03.2021 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 2203800050665, відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією, що передбачені цим договором, а також здійснити інші зобов`язання у порядку встановленому кредитним договором. На підставі укладеного договору [PERSON] 26.03.2021 отримав грошові кошти в сумі 299088,00 грн, зі встановленою датою повернення коштів строком до 26.03.2024 та строком користування кредитом 36 місяців. Окрім цього, 26.03.2021 між відповідачем та ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» укладено договір добровільного страхування життя позичальника на випадок смерті в результаті нещасного випадку №PZ-2203800050665, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям застрахованої особи. Вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Як зазначено в п. 4.4 договору страхування та п. 1.5 Кредитного договору, розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 20088,00 грн. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану було запроваджено кредитні канікули та у період з 24.02.2022 року по 30.06.2022 року було відтерміновано сплату боргу відповідачем, внаслідок чого кошти, що підлягали сплаті у період кредитних канікул, могли не сплачуватися і не враховувалися як прострочена заборгованість. Разом з тим, кредитні канікули не зменшили суму боргу [PERSON] , а лише відтермінували його сплату. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 09.05.2024 становить 332538,70 грн. та складається із суми залишку простроченого кредиту в сумі 231032,14 грн, суми прострочених відсотків в сумі 4,44 грн; прострочених комісій в сумі 101502,12 грн. 04 липня 2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав суду клопотання, в якому позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив справу розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладання розгляду справи від нього до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 26.03.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №2203800050665, відповідно до умов якого останньому надано у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби в розмірі 299088,00 грн., зі встановленою датою повернення коштів строком до 26.03.2024 та строком користування кредитом 36 місяців. 26.03.2021 між [PERSON] та ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» укладено договір добровільного страхування життя позичальника на випадок смерті в результаті нещасного випадку №PZ-2203800050665, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов`язані з життям застрахованої особи. Вигодонабувачем, у разі настання страхового випадку, виступає АТ «Банк Кредит Дніпро». Як зазначено в п. 4.4 договору страхування та п. 1.5 Кредитного договору, розмір страхового платежу, здійсненого на користь страховика, становив 20088,00 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №2203800050665 від 26.03.2021 банк виконав своєчасно та повністю, надавши [PERSON] в розпорядження грошові кошти за договором. В порушення умов договору, [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав. Станом на 09.05.2024 відповідач має заборгованість за кредитним договором №2203800050665 від 26.03.2021 в сумі 332538,70 грн., яка складається із суми залишку простроченого кредиту в сумі 231032,14 грн, суми прострочених відсотків в сумі 4,44 грн; прострочених комісій в сумі 101502,12 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору АТ «Банк Кредит Дніпро» направлено [PERSON] вимогу про повернення кредиту, яка відповідачем залишена без задоволення. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідачем порушено зобов`язання щодо сплати коштів в рахунок повернення кредиту, сплати відсотків та комісій необхідних платежів. Положеннями\~ст. 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви АТ «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3990,46 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved