Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У квітні 2024 року АТ «Ідея Банк» звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~ Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 червня 2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № C-609-010622-21-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (надалі кредитний договір). Згідно з Кредитним договором відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків [NUMBER] ), операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту кредитної лінії, доступного відповідачу. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 58,8% річних (4,9% в місяць) по операціях видачі готівки: 34,8% річних (2.9% в місяць) по торгових операціях, згідно Тарифів Банку. Максимальний ліміт Кредитної лінії 200000,00 грн, ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди 75000 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, разом з тим, відповідач у порушення умов договору не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі. Останній платіж/зарахування здійснено (поповнено Поточний рахунок) 29 квітня 2022 року. Отже, сума боргу відповідача за Кредитним договором, станом на 08 березня 2024 року становить 166168,24 грн, з яких: прострочений борг 98423,96 грн; прострочені проценти 67744,28 грн. У добровільному порядку відповідач заборгованість не погашає, а тому позивач просить стягнути її з відповідача, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою судді від 29 квітня 2024 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 15 липня 2024 року. Ухвалою суду від 15 липня 2024 року розгляд справи відкладено до 30 жовтня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, при цьому, у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами,\~ не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи\~\~\~\~ шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою місця реєстрації в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне\~\~\~\~ рішення\~\~\~\~ на\~\~\~\~\~ підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач\~\~\~\~ належним\~\~\~\~\~ чином\~\~\~\~\~ повідомлений\~\~\~\~\~ про\~ дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач\~\~\~ не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 30 жовтня 2024 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, робить нижченаведений висновок. Судом установлено, що 01 червня 2021 року АТ «Ідея Банк»\~ та [PERSON] уклали\~\~\~ Угоду\~\~\~\~ про\~\~\~\~\~ відкриття\~\~\~\~ Кредитної\~\~\~\~\~\~ лінії,\~\~\~\~\~ обслуговування\~\~\~\~\~ Кредитної\~ картки № С-609-010622-21-980 (а. с. 15-16). Відповідно до п. 1 Угоди клієнт надає заяву на відкриття поточного рахунку у гривні на своє ім`я в АТ «Ідея Банк» із оформленням до рахунку банківської платіжної картки (надалі БПК) та із іменем та прізвищем латинськими літерами на картці 5355161623327772. Клієнт підтверджує використання номеру мобільного телефону [NUMBER] як фінансового номеру телефону, а банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня (IBAN [NUMBER] ) із дебетно-кредитною схемою, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, та випускає до рахунку платіжну картку. Згідно з п. 2 Угоди банк надає клієнту кредит шляхом встановлення до рахунку відновлюваної кредитної лінії на умовах повернення, строковості та платності, а саме: максимальний ліміт кредитної лінії\~ становить 200000 грн зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації. Розмір кредитної ліії у дату укладання угоди становить 75000,00 грн та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 58,8% річних (4,9% в місяць) - по операціях видачі готівки, 34,8% річних (2,9% в місяць) - по торгових операцій, згідно тарифів банку. Нанесенням власноручного підпису [PERSON] погодився з тим, що ДКБОФО, тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цієї угоди та зобов`язався їх виконувати; акцептував\~ публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО, яка зберігається на офіційному сайті банку www. ideabank.ua. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, встановив на рахунку [PERSON] кредитний ліміт та надав можливість користуватися ним, що підтверджується випискою\~\~\~\~ по\~\~\~\~ рахунку\~\~\~\~ відповідача\~\~\~ за\~\~\~ період з 01 червня 2021 року по 15 квітня 2022 року (а. с. 17-25). Однак, усупереч умовам Угоди\~ відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості станом на 08 березня 2024 року становить 166168,24 грн, яка складається з: основного боргу в розмірі 0 грн, простроченого боргу в розмірі 98423,96 грн, прострочених процентів у розмірі 67744,28 грн та строкових процентів у розмірі 0 грн. 03 січня 2024 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором цієї вимоги,\~ яка залишена без відповіді та задоволення (а. с. 27). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,\~ що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. Заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 166168,24 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, що сплачені позивачем та підтверджені документально (а. с. 3).

Outcome: approved