Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Кредитна Спілка\~«Соколов» в\~особі члена\~правління [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом шляхом\~пред`явлення позовної\~заяви до\~ [PERSON] ,\~яким просить\~стягнути з\~останньої заборгованість\~зі сплати\~процентів за\~період з\~13\~серпня 2013\~року по\~18\~листопада 2020\~року за\~кредитним договором\~№ 682\~від 26\~жовтня 2012\~року у\~розмірі 119115,00\~гривень,\~а також\~судові витрати\~у розмірі\~2102\~гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 28 жовтня 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова по справі N?645/7990/13-ц позовні вимоги Кредитної спілки «Соколов» були задоволені в повному обсязі, суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Соколов» суму боргу в розмірі 46050, 00 гривень заборгованість за кредитним договором N?682 від 26.09.2012 року та суму судового збору 460,50 гривень. На сьогоднішній день рішення Фрунзенського районного суду м. Харків, що набрало законної сили, не виконано. Боржниця [PERSON] ухиляється від виконання зобов?язань за кредитним договором N?682 від 26.09.2012 року у зв?язку з чим Кредитна спілка «Соколов» вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Станом на 18 листопада 2020 року заборгованість Боржниці [PERSON] за кредитним договором N?682 від 26.09.2012 року складає суму у розмірі: 119115 гривень (119 115 - заборгованість зі сплати процентів відповідно до пп «а» п.5 договору позики: (3000 х 1,5% х2647), де 3000 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до пп.«а» п.5 Кредитного договору; - 2647 кількість днів прострочки зі сплати процентів, а саме з 13 серпня 2013 року по 18 листопада 2020 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.12.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої\~статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області. На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 04 березня 2024 р. дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2024 р. справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 28 жовтня 2013 року Фрунзенським районним судом м. Харкова по справі N?645/7990/13-ц позовні вимоги Кредитної спілки «Соколов» задоволені в повному обсязі, суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Соколов» суму боргу в розмірі 46050, 00 гривень заборгованість за кредитним договором N?682 від 26.09.2012 року та суму судового збору 460,50 гривень. Відповідно до відомостей Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину від 18.02.2021 вих.№6272, рішення Фрунзенського районного суду м. Харків, не виконано, кошти по виконавчому листу не надходили. Позивачем обраховано заборгованість відповідача, станом на 18 листопада 2020 року, за кредитним договором N?682 від 26.09.2012 року наступним чином: 119115 гривень (119 115 - заборгованість зі сплати процентів відповідно до пп «а» п.5 договору позики: (3000 х 1,5% х2647), де 3000 - сума позики; 1,5% - розмір процентів відповідно до пп.«а» п.5 Кредитного договору; - 2647 кількість днів прострочки зі сплати процентів, а саме з 13 серпня 2013 року по 18 листопада 2020 року. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.10.2013 по справі N?645/7990/13-ц судом встановлено, що [PERSON] порушено умови кредитного договору N?682 від 26.09.2012 року та стягнуто з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Соколов» суму боргу в розмірі 46050, 00 гривень заборгованість за кредитним договором N?682 від 26.09.2012 року та суму судового збору 460,50 гривень. Відповідно до пункту 5 Кредитного договору N?682 від 26.09.2012 року, відповідач повинен сплачувати проценти на суму кредиту за наступними процентними ставками 1,5 % у день за період, за який проценти не були сплачені достроково. Частиною 1 ст.526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ч.1 ст.1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1\~ст.1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що позивач використав право вимагати повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту. Статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Зі змісту постанови Верховного Суду від 8 березня 2018 року (справа №444/9519/12) вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказані висновки суду також узгоджуються з правовим висновком Верховного суду, викладеними у постанові від 06.02.2019 у справі №175/4753/15-ц. Суд вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. У такому разі положення абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Аналіз указаних вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, при цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Натомість, позивач не заявляє вимоги про стягнення інфляційних збитків та 3% річних, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Враховуючи вищенаведені обставини, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати процентів на підставі п.5 Кредитного договору N?682 від 26.09.2012 року в розмірі 119115 грн. 00 коп. необґрунтовані, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на позивача, оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed