Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 12.03.2024 (згідно штампу на поштовому конверті) адвокат Прядка В.М. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти для утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття сина. В обґрунтування позову зазначає, що позивач та відповідач уклали шлюб 21.11.2019 року. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано 15.03.2023 року. На даний час відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, дитина повністю перебуває на утриманні матері. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 04.04.2024 було відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01.05.2024 року до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення розгляду справи. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 08.05.2024 року провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину зупинено до припинення перебування [PERSON] у складі Збройних Сил України. Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Прядки Віталія Михайловича - задоволено. Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 08 травня 2024 року - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 11.10.2024 року відновлено провадження у справі та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 21.11.2019 року Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за № 128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.11.2019 року. Прізвище дружини, після реєстрації шлюбу, змінилося на - « [PERSON] ». Сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 14.04.2020 року, виданого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), мають сина - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 14.04.2020 року зроблено відповідний актовий запис за № 56. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 17.04.2023 року. Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.02.2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрований син [PERSON] , [INFO] . Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України щодо розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При дослідженні обставин справи судом враховується той факт, що відповідач відзиву або будь яких заперечень до суду не надав, є чоловіком працездатного віку. Крім цього не надав доказів про свій стан здоров`я, зокрема який впливає на працездатність, наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, а також не надав будь - яких інших доказів, які б давали підстави вважати, про неможливість надання ним допомоги на утримання дитини. Зазначені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача звернутися до суду з вказаним позовом є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211.20 грн. На підставі викладеного та ст. 180,181,183,191 СК України,

Outcome: approved