Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

20 травня 2024 року позивач звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.09.2011, який укладено між сторонами шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. На підставі підписаної відповідачем анкети-заяви останньому 04.07.2013 було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку з строком дії до 04/17, початковий ліміт на якій в подальшому збільшився до 80000,00 грн. Після отримання картки відповідач здійснив дії щодо її активації та отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Після спливу строку дії картки відповідачем додатково отримано картки: кредитна картка Універсальна GOLD з строком дії 02/21; кредитна картка Універсальна GOLD з строком дії 04/25, згідно з підписаною заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг № б/н від 08.06.2021. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % та 42,0 % річних. Також, 31.12.2022 відповідачем в системі самообслуговування Приват24 підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано додаткову кредитну картку Універсальна з строком дії 11/26. На момент підписання заяви заборгованість відповідача становила 46543,17 грн. Крім того, зазначив, що в процесі перевірки інформації за зверненням відповідача щодо «спірних операцій», які були проведені по його картці 31.12.2022, банком встановлено, що відповідне звернення [PERSON] з даного питання було направлено на розгляд Служби безпеки банку. В ході перевірки встановлено, що з 30.12.2022 по 01.01.2023 зафіксовано входи в систему дистанційного обслуговування клієнтів Приват24 клієнта [PERSON] з авторизацією його фінансовим номером телефону та введенням пароля входу в Приват24 з нетипового для клієнта пристрою PIXEL 6 PRO|GOOGLE. З урахуванням наведеного банк виснував, що невстановлені особи мали конфіденційну інформацію про логін та пароль від електронного кабінету Приват24 у зв`язку з розголошенням такої [PERSON] . Крім того, 31.12.2022 зафіксовано операції, які не підтверджував клієнт: -43254,87 грн переказ на свою карту; -5175,88 грн переказ на свою карту; -3600,00 інше, покупка; -17510,00 грн переказ на карту [PERSON] ; -11495,83 грн переказ на карту [PERSON] . Зазначені дані свідчать про те, що первинний вхід третіми особами в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] став можливим через компроментацію ним конфіденційних даних, що дало можливість третім особам отримати доступ до даних картки та скористатись коштами на рахунку. Встановлено, що факт шахрайства у відношенні клієнта [PERSON] став можливим через порушення ним Умов та правил надання банківських послуг. Так, відповідно до п.2.1.4.12.9 Умов та правил клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування картки, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в стоп-лист платіжною системою. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, банк просив стягнути за кредитним договором № б/н від 15.09.2011 (станом на 18.03.2024) 47919,31 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~38471,11 грн; заборгованість за простроченими відсотками 9448,20 грн. Також просив стягнути понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. Ухвалою суду від 07.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 12.07.2024 представником відповідача до суду подано заяву про продовження строку для подання відзиву. Ухвалою від 12.07.2024 відповідачу [PERSON] продовжено строк для подачі відзиву на позовну заяву. 01.08.2024 представником відповідача адвокатом Кожуховським О.В. до суду подано зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів. Ухвалою суду від 06.08.2024 зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів повернуто без розгляду представнику відповідача [PERSON] 21.08.2024 до суду від представника відповідача адвоката Кожуховського О.В. надійшов відзив на позовну заяву. Як зазначив у відзиві представник, твердження позивача про те, що несанкціоноване зняття грошових коштів з банківської картки [PERSON] викликано розголошенням ним своїх конфіденційних даних, не відповідають дійсності. Вважає, що банком не надано належних і достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] , як володілець та користувач картки, своїми діями або бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Більш того, відповідач, виявивши безпідставне списання, перекази та зняття коштів, повідомив банк та звернувся до правоохоронних органів з відповідним повідомленням. За фактом несанкціонованого списання коштів за зверненням [PERSON] 31.12.2022 внесено відомості до ЄРДР №12022116240000273 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. На даний час досудове розслідування триває. Також, посилаючись на правові позиції Верховного Суду в аналогічних справах, зазначив, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Просив відмовити в задоволенні позову та розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 21.08.2024 представнику відповідача адвокату Кожуховському О.В. поновлено процесуальний строк на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 22.08.2024 постановлено проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін на 24.09.2024. 05.11.2024 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій посилаючись на Умови і правила надання банківських послуг, вона зазначила, що всю відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, що супроводжується правильним введенням нанесених на картці даних, до моменту звернення клієнта в банк, несе клієнт. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН або нанесених на картці даних. Крім того, вважає, що відкрите кримінальне провадження за заявою відповідача не є підставою звільнення останнього від взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. За таких обставин, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні 24.09.2024 представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додав, що до 31.12.2022 у [PERSON] кредитної заборгованості не було, після 31.12.2022 відповідач кредитних коштів не брав, тільки погашав заборгованість, яка утворилась 31.12.2022. В ході перевірки обставин, зазначених [PERSON] , службою безпеки банку встановлено, що в період з 30.12.2022 по 01.01.2023 зафіксовано входи в систему дистанційного обслуговування клієнтів клієнта [PERSON] . Входи відбувались з нетипового для клієнта пристрою. 30.12.2022 клієнтом підтверджено авторизацію в додаток Приват 24; 31.12.2022 проведені операції з переказу грошових коштів з банківської картки. Відповідач та його представник адвокат Кожуховський О.В. в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. За приписами ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~із ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку, які виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа, зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно\~із ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку без номеру від 15.09.2011. Як вбачається зі змісту анкети-заяви від 15.09.2011, відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою www.privatbank.ua. Відповідно до довідки про надання [PERSON] кредитних карток вбачається, що останньому надано кредитну картку № [NUMBER] , дата відкриття якої 04.07.2013, термін дії 04/17; № [NUMBER] , дата відкриття якої 06.04.2017, термін дії 02/21; № [NUMBER] , дата відкриття якої 08.06.2021, термін дії 04/25; № [NUMBER] , дата відкриття якої 31.12.2022, термін дії 11/26. До кредитного договору банк додав Паспорт споживчого кредиту, підписаний 08.06.2021, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті https://privatbank.ua. Крім того, до позову додано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписану [PERSON] 08.06.2021, яка містить істотні умови договору «Кредитні картки», договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» та Тарифи. Підписавши зазначену заяву, [PERSON] приєднався до цих Умов та правил. 21.12.2022 відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, погодившись, що ця заява є Генеральним кредитним договором, визначає істотні умови кредитування «Оплата частинами» та «Миттєва розстрочка» для максимально можливого розміру кредитного ліміту. Також банком додано довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , з якої вбачається, що 04.07.2013 відбувся старт карткового рахунку, 04.07.2013 відповідачу був встановлений кредитний ліміт 15000 грн, який поступово збільшувався, останнього разу 11.11.2021 до 80000 грн, 01.11.2023 був зменшений до 0,00 грн. Згідно з випискою за договором № б/н станом на 19.03.2024, [PERSON] за період з 04.07.2013 по 19.03.2024 отримував кредитні кошти від позивача, та проводив повернення зазначених коштів. Станом на 29.12.2022 баланс по картці [PERSON] становить +1\~877, 58 грн. Також, із даної виписки по рахунку вбачається, що 31.12.2022 відбулися наступні операції: переказ на картку ПриватБанку через додаток Приват24, одержувач: [PERSON] , сума -11161,00 грн; переказ на картку ПриватБанку через додаток Приват24, одержувач: [PERSON] , сума 17000 грн; покупка, мистецтво, сума 3600,00 грн; переказ на свою карту 41**79 через додаток Приват24, сума 5025,13 грн; переказ на свою карту 41**79 через додаток Приват24, сума 42050,00 грн. В наступному, операції щодо використання кредитних коштів [PERSON] відсутні. 18.01.2024, 13.02.2023, 21.02.2023 та 14.03.2023 [PERSON] здійснено переказ грошових коштів із своєї картки на кредитну картку на загальну суму 44\~197 грн 45 коп.; також 14.09.2023 здійснено поповнення кредитної картки на суму 375 грн. Згідно з даними по виписці заборгованість [PERSON] станом на 19.03.2024 склала 47919 грн 31 коп. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 15.09.2011 станом на 18.03.2024 також становить 47919 грн 31 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 38471 грн 11 коп., 9448 грн 20 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до Вимоги від 01.05.2024 адвокат Кожуховський О.В., який діє в інтересах [PERSON] , просив АТ КБ «ПриватБанк» повернути безпідставно списані кошти на користь [PERSON] у розмірі 50586 грн 98 коп. протягом семи календарних днів з моменту отримання Вимоги. Повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 07.05.2024 за № 20.1.0.0.0/7-240501/56653 у наданні запитуваної представником [PERSON] інформації відмовлено. З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12022116240000273 від 31.12.2022 вбачається, що за заявою [PERSON] від 31.12.2022 до ЄРДР внесено відомості за ч.3 ст.190 КК України про те, що невідома особа без відома власника карткових рахунків [PERSON] перерахувала грошові кошти у сумі близько 90000 грн. З Виписки по окремим витратам по картці/рахунку [PERSON] і додатковим рахункам договору від 29.05.2024 за період з 31.12.2022 по 31.12.2022 слідує, що о 00:04, 00:09 та о 00:14 здійснено три транзакції з переказу грошових коштів на загальну суму - 50586,98 грн. Згідно з повідомленням ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області від 23.09.2024 за № 8422 у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР за заявою [PERSON] , за № 12022116240000273 від 31.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, проводяться слідчі (розшукові) дії щодо встановлення причетної особи (осіб) до даного кримінального правопорушення. Допитаний в\~судовому засіданні\~в якості\~свідка відповідач\~ [PERSON] \~пояснив,\~що 31.12.2024\~вранці близько\~05:30,\~коли він\~відкрив телефон,\~побачив багато\~смс-повідомлень\~про зняття\~коштів.\~Вночі чув,\~що приходять\~смс,\~але думав,\~що то\~були оповістки\~про повітряну\~тривогу.\~Телефон всю\~ніч лежав\~на зарядці.\~В смс\~були повідомлення\~про перерахування\~коштів двом\~його знайомим,\~а також\~невідомій особі. Під\~час вчинення\~шахрайських дій\~з його\~рахунком,\~гроші перераховувались\~з його\~кредитної картки\~на зарплатну,\~а вже\~з неї\~-\~ [PERSON] в\~сумі 11161,00\~грн,\~ [PERSON] в\~сумі 17000\~грн,\~а також\~на інші\~невідомі рахунки.Знайомі,\~отримані від\~нього \~суми перерахувань\~повернули і\~ці суми\~він повернув\~банку.\~Також він\~повернув банку\~суму страхового\~платежу у\~розмірі 10\~000\~грн,\~який йому\~було виплачено\~у зв`язку\~із несанкціонованим\~зняттям кредитних\~коштів.\~Однак,\~залишок неповернутих\~грошових коштів\~залишався і\~банк нараховував\~на цей\~залишок йому\~відсотки.\~Про зняття\~грошових коштів\~з йог\~картки \~невідомими особами\~він одразу\~повідомив банк\~і поліцію.\~Як \~повідомили в\~поліції,\~грошові кошти\~шахраями з\~кредитної картки\~були перераховані\~на його\~картку для\~виплат,\~ а\~в наступному\~на інші\~картки.\~В результаті\~таких дій\~було викрадено\~кошти не\~тільки з\~його кредитної\~картки,\~але й\~з картки\~ для\~виплат,\~на якій\~зберігались його\~особисті кошти.\~Ним не розголошувалася третім особам інформація про номери карткових рахунків, пін-коди та інша конфіденційна інформація. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 55\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Згідно з\~ч.ч.\~1071\~ЦК України\~банк може\~списати грошові\~кошти з\~рахунка клієнта\~на підставі\~його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до статті 1073\~ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» (надалі Закон) визначено, що надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцептованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 143, 144, 146, Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 164 надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника, якщо власник рахунку/держатель невідкладно повідомив про платіжні операції з використанням платіжного інструменту, які ним не виконувалися, зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди). Надавач платіжних послуг повинен сприяти власнику рахунку/держателю в поверненні коштів за неналежною платіжною операцією з використанням платіжного інструменту шляхом негайного надання доступної йому інформації про таку операцію (без стягнення плати), уключаючи інформацію, отриману на його запит від надавача платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача. Надавач платіжних послуг, який обслуговує неналежного отримувача, для встановлення правомірності платіжної операції з використанням платіжного інструменту в разі опротестування неналежної платіжної операції власником рахунку та/або держателем та/або на вимогу емітента зобов`язаний після отримання відповідного повідомлення негайно заблокувати кошти в сумі неналежної платіжної операції на рахунку неналежного отримувача на строк до 30 календарних днів. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Емітент зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту або неналежної платіжної операції, ініційованої з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого законодавством України для розгляду звернень (скарг) громадян. Строки, протягом яких емітент установлює ініціатора та правомірність платіжної операції, та строки повернення на рахунок користувача суми попередньо списаної неналежної платіжної операції визначені\~статтею 89\~Закону України «Про платіжні послуги». Як неодноразово\~у своїх\~постановах зазначав\~Верховний Суд(від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17) від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18)), наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, що 31.12.2022 по картці, відкритій ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] № [NUMBER] здійснено транзакції з переказу грошових коштів, на які останній свою згоду не надавав. \~ \~ \~ \~Про факт несанкціонованого зняття грошових коштів з банківської картки [PERSON] без зволікання повідомив відповідача, а так само звернувся з повідомленням про вчинені щодо нього шахрайські дії до правоохоронних органів. \~ \~ \~ \~Наведену обставину суд розцінює як відсутність волі [PERSON] на вчинення перерахування грошових коштів з його банківської картки. \~ \~ \~ \~Банком не заперечено факту звернення [PERSON] з вимогою про скасування вказаних транзакцій; повідомлення правоохоронних органів про вказану обставину підтверджується Витягом з єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 12022116240000273 від 31.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Як зазначено у позові банком, а також повідомлено представником банку в судовому засіданні, в ході перевірки обставин, зазначених [PERSON] , службою безпеки банку встановлено, що в період з 30.12.2022 по 01.01.2023 зафіксовано входи в систему дистанційного обслуговування клієнтів клієнта [PERSON] . Входи відбувались з нетипового для клієнта пристрою. 30.12.2022 клієнтом підтверджено авторизацію в додаток Приват 24; 31.12.2022 проведені операції з переказу грошових коштів з банківської картки. Оскільки без передачі персональних даних таких як логін і пароль від Приват 24, строк дії картки, номер картки, CVV-код ніхто, окрім власника картки не зможе скористатись грошима, які знаходяться на картці, відповідно первинний вхід третіми особами в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] став можливим через компрометацію клієнтом конфіденційних даних, що дало можливість третім особам отримати доступ до картки та скористатись коштами на рахунку клієнта. Разом з тим, фактичні обставини справи та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не підтвердив належними і допустимими доказами обставин, які б безспірно доводили, що [PERSON] , як користувач кредитної картки, своїми діями чи бездіяльністю сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 31 грудня 2022 року щодо перерахування з його карткового рахунку грошових коштів. Посилання представника\~позивача на\~ту обставину,\~що факт\~шахрайства щодо\~клієнта [PERSON] \~став можливим\~у зв`язку\~із порушенням\~ним «Умов\~і правил\~надання банківських\~послуг»,\~а саме,\~через компрометацію\~клієнтом конфіденційних\~даних,\~що дало\~можливість третім\~особам отримати\~доступ до\~даних картки\~та скористатись\~коштами на\~рахунку клієнта,\~не заслуговують\~на увагу,\~оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Позивач не довів того, що [PERSON] втрачав та/або сприяв незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Результати службового розслідування за вказаним фактом ПАТ КБ «ПриватБанк» з обґрунтуванням належними доказами висновків службового розслідування у матеріалах справи відсутні та суду не надавались. Положення статті 3 ЦК України, а також пункту 6\~статті 3 ЦК України, свідчать, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. \~ \~ \~ \~Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). \~ \~ \~ \~Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша\~статті 16 ЦК України). \~ \~ \~ \~Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. \~ \~ \~ \~Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. \~ \~ \~ \~Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22). З огляду на викладене, враховуючи, що в судовому засіданні не здобуто жодного доказу на підтвердження того, що [PERSON] в період спірного списання грошових коштів сприяв у доступі до відомостей по кредитній картці, його особового рахунку, акаунту чи мобільного додатку «Приват-24», незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дала змогу ініціювати платіжні операції 31 грудня 2022 року щодо перерахування з його карткового рахунку грошових коштів, а всі сумніви і припущення в такому випадку мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у правових відносинах споживача з банком, суд дійшов висновку про відсутність порушень відповідачем приватного права позивача. Отже, з урахуванням наведеного, за відсутності належних та допустимих доказів в обґрунтування підстав і доводів позову, в його задоволенні слід відмовити. В силу ч.1\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422 грн 40 коп. слід залишити за позивачем. Водночас, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, не покладає на позивача витрати на професійну правничу допомогу відповідача у зв`язку із недоведеністю розміру понесених останнім витрат на адвоката.

Outcome: dismissed