Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2024 року у цивільній справі №338/1078/24 позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» задоволено, стягнуто з [PERSON] РНОКПП (ІПН): [NUMBER] прож. [ADDRESS] .) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (код ЄДРПОУ: 42655697, місцезнаходж. вул. С.Бандери, 87, оф. 54 в м. Львів) заборгованість за кредитним договором №000200211320 від 18.02.2020 р. у розмірі 29536 грн. 24 коп. та 2 422 грн. 40 коп. судового збору, а всього 31958 грн. 64 коп.. 01 листопада 2024 року представник позивача-адвокат Бачинський О.М. звернувся в суд з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №338/1078/24 про стягнення з [PERSON] на користь його довірителя 7000 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, яка була надана адвокатом Бачинським О.М.. В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що у зв`язку з розглядом вищевказаної справи його довірителем понесені судові витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 7000 грн, на підтвердження чого надано копію договору про надання професійної правничої допомоги №20240715-2К від 15.07.2024 року. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було наведено у позовній заяві, і дані витрати він просив стягнути на користь позивача з відповідача. Крім того докази понесених його довірителем витрат на професійну правничу допомогу були надані суду в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України. Заяву про ухвалення у справі додаткового рішення представник позивача просить розглянути без його участі. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши заяву та додані до неї документи, матеріали цивільної справи, суд прийшов до таких висновків. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При ухваленні рішення від 29 жовтня 2024 року у справі №338/1078/24 суд не вирішив питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, у позові представником позивача було вказано, що у зв`язку із розглядом справи ним буди понесені судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу адвоката, і докази на підтвердження зазначеного вище були надані суду в порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України Частина 2 ст. 141 ЦПК України визначає, що судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови у позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання про стягнення витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд виходить із вимог ст. 137 ЦПК України. Так, згідно з ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 29 жовтня 2024 року у цивільній справі №338/1078/24 задоволено позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором. Матеріалами справи підтверджується, що представник позивача адвокат Бачинський О.М. на підставі ордера від 16 липня 2024 року надавав ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» правничу допомогу, що також підтверджується договором про надання правничої допомоги №20240715-2К від 15.07.2024 року, а у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розмір витрат у суді першої інстанції. Сума гонорару адвоката повинна бути такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціні позову. Для правильного визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09. червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. Приймаючи додаткове рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зроблений в постанові від 15.06.2021 року у справі № 159/5837/19 про те, що відповідно до ч 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на таку допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також, що п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 .жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19. Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц від 17 лютого 2021 року. у справі № 753/1203/18. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи те,\~що позов ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено повністю, та те що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» під час розгляду справи №338/1078/24 понесено витрати на правничу допомогу, то такі витрати підлягають стягненню з позивача. Разом з тим, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо). На думку суду, стороною позивача завищено розмір судових витрат за надані послуги з правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн, що буде співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Outcome: partial