Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЕЛІТ ФІНАНС" (далі - ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 56639,94 грн. заборгованості за кредитним договором № 500838221, укладеним 25.08.2020 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та [PERSON] . На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25.08.2020 між АТ "АЛЬФА-БАНК" і [PERSON] було укладено кредитний договір № 500838221, за умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 37605,17 грн. на споживчі потреби на строк 84 місяці, зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 43,00%. АТ "АЛЬФА-БАНК" умови кредитного договору виконало в повному обсязі. Відповідачка в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на 20.12.2021, виникла заборгованість в сумі 56639,94 гривень, з них: за тілом кредиту - 37593,08 грн., за відсотками - 19046,86 грн. 20.12.2021 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 4, за умовами якого ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ "АЛЬФА-БАНК", в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 500838221 від 25.08.2020. В судове засідання сторони, які у встановленому порядку оповіщені про час і місце розгляду справи, не з"явилися. Представник ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив справу розглянути у його відсутності. З огляду на предмет позову, враховуючи, що ціна позову не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу ч. 1-3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження. Відповідачка відзиву на позов та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подала, будь-яких клопотань та заяв від відповідачки до суду подано не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, і, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.08.2020 між АТ "АЛЬФА-БАНК" і [PERSON] був укладений кредитний договір № 500838221, за умовами якого АТ "АЛЬФА-БАНК" надало відповідачці кредит на споживчі потреби в сумі 37605,17 грн. на строк 84 місяці - до 26.08.2027 зі сплатою відсотків за користування кредитом на фіксованою ставкою 43,00% згідно встановленого графіку. [PERSON] не виконувала грошові зобов`язання у строки, визначені договором, внаслідок чого, станом на 20.12.2021, виникла заборгованість по кредиту - 37593,08 грн., за відсотками - 19046,86 грн. 20.12.2021 між АТ "АЛЬФА-БАНК" та ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" було укладено договір факторингу № 4, за умовами якого ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 500838221 від 25.08.2020. Зазначені обставини підтверджуються: копією оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500838221 від 25.08.2020, паспортом споживчого кредиту від 25.08.2020 та графіком платежів (а.с. 5, 6); випискою АТ "СЕНС БАНК" по особовому рахунку [PERSON] з 25.08.2020 по 20.12.2021 (а.с. 14-23); розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 500838221 від 25.08.2020 (а.с. 24); копією договору факторингу № 4 від 20.12.2021 (а.с. 8-12); витягом з реєстру боржників (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 даного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи встановлене та враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів та доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості відповідачкою суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС" заборгованості по кредиту - 37593,08 грн., за відсотками - 19049,86 грн., а всього 56639,94 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 6500 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар у адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті від повідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗаконуУкраїни «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката заздійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 31 травня 2023 року у справі №757/13974/21-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 зазначено, що витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну допомогу, які ним сплачені ТОВ «Перший інвестиційний клуб». На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано укладений ТОВ "ФК "ЕЛІТ ФІНАНС"" та ТОВ «Перший інвестиційний клуб» договір про надання юридичних послуг № 02/10-23 від 02 жовтня 2023 року; додатковий договір № 1 від 04.12.2023 до договору про надання юридичних послуг № 02/10-23, акт № 1 приймання - передачі виконаних робіт від 04 грудня 2023 року; платіжну інструкцію № 2131 від 05 грудня 2023 року про оплату позивачем ТОВ «Перший інвестиційний клуб» 6500 грн. згідно договору № 02-10/23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що ТОВ «Перший інвестиційний клуб» є адвокатським бюро чи адвокатським об`'єднанням згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та докази того, що послуги, вказані у акті приймання-передачі виконаних робіт від 04 грудня 2023 року надані позивачу адвокатом. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача 6500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 526, 610, 1054, 1077, 1082 ЦК України,

Outcome: approved