Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

До суду звернувся представник [PERSON] (далі по тексту - позивач) з позовом до ТОВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі по тексту - відповідач-1), та [PERSON] (далі по тексту - відповідач-2), у якому просить суд стягнути з відповідача-1 на його користь позивача 32 360,26 грн. страхового відшкодування, 3 054,35 грн. пені, 520,45 грн. інфляційних втрат та 300,08 грн. - суму 3 % річних, а з відповідач-2 на його користь позивача 28 140,49 грн. відшкодування шкоди, та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати. Звернення до суду мотивовано тим, що 03.10.2023 року за участю позивача та відповідача-2 трапилась дорожньо-транспортно пригода, в результаті якої автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2023 року у справі №761/37352/23, ДТП трапилась у зв`язку з порушенням відповідачем-2 Правил дорожнього руху України. Позивач, звернувся до відповідача-1, який застрахував цивільно-правову відповідальність винуватця ДТП за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213219602, з метою отримання консультації про подальші дії для отримання страхового відшкодування. У зв`язку з чим, подав до відповідача-1 заяву про страхове відшкодування від 06.10.2023 року із зазначенням особистого банківського рахунку. 09.10.2023 року працівник відоповідача-1 оглянув транспортний засіб позивача, здійснив фотофіксацію та склав акт огляду. Позивач зазначає, що представником відповідача-1 неправомірно і безпідставно дописано вм`ятину боковини в акті огляду транспортного засобу від 09.10.2023 року, оскільки на момент підписання позивачем акта огляду, були відсутні такі записи в акті. Пізніше відповідач-1 запропонував позивачу погодити суму страхового відшкодування, однак, позивач відмовився від запропонованої суми, та подав до відповідача-1 заяву від 08.11.2023 року до якої додано рахунок спеціалізованої станції технічного обслуговування та просив виплатити страхове відшкодування на рахунок такої ремонтної організації. 13.11.2023 року відповідач виплатив страхове відшкодування на особистий рахунок позивача в сумі 39 940,48 грн. без ПДВ. Таким чином, позивач вважає, що відповідач-1 порушив свої обов`язки, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо порядку визначення суми завданої позивачу шкоди та суми страхового відшкодування, порядку виплати страхового відшкодування і заниження розміру та нездійснення виплати страхового відшкодування в повному обсязі, в тому числі й шляхом безпідставного зменшення страхового відшкодування на суму податку на додану вартість. З метою отримання відшкодування шкоди від відповідача-2 в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, позивач 19.02.2024р. надіслав йому заяву-вимогу, яка не була задоволена. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду міста Києва, позовна заява надійшла в провадження судді Романишеної І.П. Ухвалою суду від 15.03.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. 23.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві, зокрема, зазначено, що відповідач виконав свій обов`язок, передбачений ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 09.10.2023 року працівником відповідача-1 [PERSON] проведено огляд транспортного засобу позивача, здійснено фотофіксацію пошкоджень і складено акт огляду транспортного засобу від 09.10.2023 року. Відтак у відповідача-1 відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкоування на підставі висновку експерта зробленого на замовлення позивача. Позивач надав заяви на виплату страхового відшкодування з різними рахунками, тому відповідач-1 прийняв до уваги першу заяву позивача, оскільки, справа вже була сформована і передана на виплату з метою дотримання 90 денного строку для виплати страхового відшкодування згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На момент прийняття рішення про виплату страхового відшкодування позивач не надав актів виконаних робіт та документів про їх оплату, тому у відповідача-1, на той момент, не виникло обов`язку з доплати ПДВ. Відповідач-1 вказує, що запис про вм`ятину задньої правої боковини та фото представник відповідача-1 зробив у процесі проведення огляду, коли ще не було зафіксовано усю інформацію. При цьому, відповідач-1 здійснив розрахунок розміру страхового відшкодування на підставі Звіту №ЦВ/23/5526 від 08.11.2023 року без застосування коефіцієнту фізичного зносу щодо запчастин які підлягають заміні. Відповідач-1 виконав вимоги статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснив огляд транспортного засобу відповідача, на підставі якого звернулося то оцінювача [PERSON] , який склав Звіт про визначення вартості матеріального збитку за №ЦВ/23/5526 від 08.11.2023р., тому у позивача відсутні підстави і право на самостійне звернення до судового експерта з метою визначення розміру завданої йому матеріальної шкоди. Крім цього, відповідач-1 вважає, що висновок експерта, наданий позивачем викликає сумніви, а позивач не спростував правильність нарахувань страхового відшкодування. Саме на позивача, покладається обов`язок довести вину страховика щодо невиплати суми страхового відшкодування у тому розмірі, який він вважає необхідним для повного відшкодування шкоди, сторона відповідача вважає, що позивач такі обставини не довів. Таким чином, відповідач-1 вважає позов необґрунтованим, оскільки відповідач не порушив законних прав позивача. Відповідач-2 не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. 28.05.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечив проти викладених представником відповідача-1 доводів, та вважає їх необгрунтованими та такими, що базуються виключно припущеннями представника відповідача-1, які суперечать матеріалам справи, нормам матеріального права та усталеній судовій практиці. Зокрема позивач, наголошує на тому, відповідач-1 не мав права виплачувати страхове відшкодування, на рахунок позивача всупереч його волі, вираженій в заяві від 08.11.2023 року. У зв`язку з чим, відповідач-1 утримання суми податку на додану вартість не відповідають вимогам п.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також, позивач вказав, що представником відповідача-1 неправомірного і безпідставно дописано вм`ятину боковини в акті огляду транспортного засобу від 09.10.2023р. Переконаний, що Звіт від 08.11.2023 року №ЦВ/23/5526, складений оцінювачем [PERSON] є недопустимим, недостовірним і недостатнім доказом, так як оцінювач не здійснював огляд автомобіля позивача, безпідставно розписався в акті огляду і не врахував величину ВТВ. Крім цього, представник позивача заперечує проти пояснень відповідача-1 про відсутність у позивача права на замовлення висновку експерта для визначення розміру завданого йому матеріального збитку. Ухвалою суду від 09.07.2024 року вирішено перейти до розгляду справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 10.07.2024 року до суду надійшла заява представника позивача про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 20.08.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 10.09.2024 року до суду надійшла заява відповідача-1 на виконання ухвали суду від 20.08.2024 року. 18.10.2024 року до суду надійшла заява позивача про долучення доказів судових витрат. Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням неявки всіх учасників справи у судове засідання, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення - 29.10.2024 року, що узгоджується з висновком Верховного Суду у постанові від 05.09.2022р. справа №1519/2-5034/11. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2023 року о 14 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», модель «S-500», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вулиці В.Чорновола біля будинку № 28/1 в місті Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen», модель «Caddy», номерний знак [NUMBER] , що зупинився попереду, який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi», модель «Outlander», номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19.11.2023 року у справі №761/37352/23, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] пошкоджений внаслідок аварії автомобіль марки «Mitsubishi», модель «Outlander», номерний знак [NUMBER] , належить позивачу. Судом встановлено, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля Mercedes-Benz S500 реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №213219602 у відповідача-1. Зі змісту вказаного полісу вбачається, що загальний розмір страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого складає 160 000 грн., розмір франшизи 2600 грн. Матеріалами справи підтверджено, що 04.10.2023 року відповідачем-1 надіслало позивачу SMS повідомлення, яким повідомило про реєстрацію справи №ЦВ/23/5526. 05.10.2023 року відповідачем-1 надіслало позивачу SMS повідомлення, в якому повідомлялося про призначення для огляду автомобіля позивача представника відповідача-1 [PERSON] і зазначено номер його телефону. 06.10.2023 року позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу-1 повідомлення про настання страхового випадку від 03.10.2023 року, заяву про страхове відшкодування від 03.10.2023 року з проханням виплатити страхове відшкодування на рахунок позивача, копію поліса, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію посвідчення водія, копію паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру позивача. Вказані документи відповідачем-1 отримано 06.10.2023 року, що підтверджується витягом по трек номеру відправлення 59001033179179 та зареєстровано 09.10.2023 року за вхідним номером 12/14555. 09.10.2023 року працівником відповідача-1 проведено огляд транспортного засобу позивача, здійснено фотофіксацію пошкоджень і складено акт огляду транспортного засобу від 09.10.2023 року, що зокрема підтверджено копією акта огляду та представником відповідача-1 у відзиві на позовну заяву. 10.10.2023 року позивач через застосунок Viber надіслав рахунок №0000008990\\0000004344 від 10.10.2023р. працівнику відповідача-1 [PERSON] 23.10.2023 року позивач направив відповідачу-1 заяву від 23.10.2023 року з проханням виплатити страхове відшкодування згідно рахунку №0000008990\\0000004344 від 10.10.2023 року гарантійного СТО ТОВ «НІКО АВТОАЛЬЯНС», який додано до заяви. Між тим, у заяві позивач відмовився від погодження запропонованої представником відповідача-1 суми страхового відшкодування в розмірі 36000 грн., вказавши, що така сума не покриває ремонт автомоібіля, який знаходиться на гарантії. 04.11.2023 року представник відповідач-1 надіслав позивачу на застосунок Viber бланк заяви про страхове відшкодування та калькуляцію на суму 32 902,89 грн. і написав повідомлення, в якому зазначено, що направляє заяву та кінцевий розрахунок до виплати 30302,89 грн. за вирахуванням франшизи 2600 грн., а також в повідомленні вказувалося про необхідність роздрукувати заяву та вказати суму страхового відшкодування 30302,89 грн., і відправити фотографію зави на Viber, а оригінал новою поштою на відділення № 71 . 06.11.2023 року позивач повідомленням у застосунку Viber не погодив запропонований представником відповідача-1 розрахунок і зазначив, що проведення експертизи не було. 08.11.2023 року позивач подав до відповідача-1 заяву разом з копією рахунку №0000008990\\0000004344 від 10.10.2023р. СТО ТОВ «НІКО АВТОАЛЬЯНС», зазначив банківські реквізити вказаної СТО та просив виплати страхове відшкодування на її рахунок. Вказану заяву відповідачем-1 отримано 08.11.2023 року, що підтверджується вхідним штампом відповідача-1 №12/16721 від 08.11.2023. 08.11.2023 року на замовлення відповідача-1 оцінювачем [PERSON] складено звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власник у колісного транспортного засобу ЦВ/23/5526 від 08.11.2023 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику майна Mitsubishi Outlander реєстраційний номер [NUMBER] , 2021 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , внаслідок ДТП, складає: 49880,57 грн. з ПДВ на вартість матеріалів та складових, відповідно 42540,48 грн. без ПДВ на вартість матеріалів та складових. 13.11.2023 року відповідач-1,

Outcome: approved