Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Верхньодніпровського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту накладеного на нерухоме майно посилаючись на те, що після смерті матері звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини з заявою про вступ у спадщину за законом та їй стало відомо, що спадкове майно арештоване на підставі постанови про арешт нерухомого майна, виданою державною виконавчою службою у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 07.09.2007 за вих. №03-07 135. Позивач немає можливості оформити спадкові права на нерухоме майно, оскільки наявний арешт, а тому просить скасувати арешт накладений на майно [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . [ADDRESS] , постанова про арешт майна та заборону на його відчуження №03-07/135 від 07.09.2007 реєстраційний номер обтяження 5664039 від 14.09.2007 25 вересня 2024 року суддею Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Кожевник О.А. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. В судове засідання позивач не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник Верхньодніпровського відділу Державної виконавчої служби у Камянському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву. Зазначив, що на даний час відсутні законні підстави та технічні можливості для зняття арешту з вищевказаного нерухомого майна, оскільки не виявлено виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] в яких винесено постанову №03-07/135. Крім того, станом на 28.10.2024 виконавчі провадження стосовно [PERSON] на виконанні Верхньодніпровського відділу Державної виконавчої служби у Камянському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебувають. Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Зі свідоцтва про народження [PERSON] . [INFO] вбачається, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком. [PERSON] 06 жовтня 2006 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , про що виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . На підставі договору купівлі-продажу від 02 серпня 2005 року [PERSON] придбала житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане 22.03.2023 Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за № 399086838 від 14 жовтня 2024 року наявна заборона на майно [PERSON] , адреса нерухомого майна [ADDRESS] . постанова вих. №03-07/135 07.09.2007 про арешт нерухомого майна зареєстровано за номером №5664039. 02 липня 2024 року [PERSON] звернулась до Верхньодніпровського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про надання відповіді щодо перебування виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] . [INFO] на користь стягувачів та просила скасувати арешт нерухомого майна та винести постанову про зняття арешту з усього майна, а також з будинку під [ADDRESS] . Верхньодніпровський відділ Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) довідкою № 120267 віл 23 липня 2024 року повідомив, що згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, містяться відомості щодо арешту нерухомого майна за номером запису обтяжень №4405228. підставою якого є постанова вих. №03-07/135, 07.09.2007, відділ ВДВС Верхньодніпровського району Дніпропетровської області власником якого є [PERSON] , [INFO] . Моніторингом Автоматизованої системи виконавчих проваджень не виявлено виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] в рамках яких було винесено постанову вих. №03-07/135 від 07.09.2007 відділом ВДВС Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Крім того, станом на 23.07.2024 р. виконавчі провадження щодо [PERSON] на виконанні у Верхньодніпровському відділі Державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не перебувають. Додатково повідомили, що паперові матеріали виконавчою провадження в рамках якого винесено постанову вих. №03-07/135 від 07.09.2007 були знищені за строками зберігання відповідно до Інструкції з діловодства. Відсутні законні підстави та технічні можливості для зняття вищевказаною арешту з нерухомою майна власником якого є [PERSON] . Наявність вищевказаного арешту нерухомого майна позбавляє можливості позивача реалізувати свої права, встановлені законодавством. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Відповідно до ч. 1 та 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у н. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини (ч.2 ст. 30 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (Ст. 16 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. (ст. 316, 317. 319 ЦПК України). Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А. відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 та ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно і постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Водночас, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті І Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. У даній ситуації суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 15 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Враховуючи те, що позивач через наявне обтяження на нерухоме майно не має можливості оформити спадщину після смерті матері, позбавлена можливості реалізували свої права в інший спосіб, крім судового захисту, а тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Outcome: approved