Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, яка обґрунтована тим, що вона проживає з дочкою [PERSON] , 2004 року народження, за адресою [ADDRESS] . Разом із ними за вказаною адресою проживав її рідний брат [PERSON] . Через повномасштабне вторгнення 24 лютого 2022 року російських військ на територію України, маючи бойовий досвід та бувши учасником АТО з 2015 року, брат не залишився осторонь і одразу добровільно став на захист країни з 04.03.2022 у складі військової частини [NUMBER] НГУ, в якій і служив до дня своєї загибелі. Від початку повномасштабного вторгнення брав участь при обороні м. Бахмут, при розмінуванні Київської області та звільненні Запорізької області. [INFO], перебуваючи на посаді командира підрозділу, [PERSON] згідно з бойовим розпорядженням, вийшов на виконання бойових завдань. Виконавши бойовий наказ та прикривши відхід свого підрозділу з-під обстрілу, врятувавши цим самим своїх побратимів, через нанесений удар ворожим дроном, брат отримав численні травми та загинув в зоні проведення бойових дій. Смерть настала в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Весь час і до моменту своєї смерті ([INFO]) її брат [PERSON] був зареєстрований та проживав з нею та її дочкою за однією адресою, вів з ними спільне господарство та допомагав їм. Внаслідок трагічного випадку, який стався у їхньому будинку, а саме: від вибуху побутового опалювального котла, загинула їхня мати [PERSON] , а вона отримала різні ступені травм і опіків. Це призвело до п`ятирічної інвалідності, довготривалого лікування та реабілітації. Через це у неї проблеми зі здоров`ям є і до тепер. Поки вона перебувала на довгому та дороговартістному лікуванні, її п`ятирічна дочка проживала разом з її братом, тому що вона розлучена, а їхні батьки померли. Брат доглядав за дитиною та вів домашнє господарство. Через отримані важкі травми вона намагалась, але не могла працювати, декілька разів перебувала на обліку як безробітна у Лівобережному МРЦЗ. Брат весь час допомагав їм із донькою. Вони разом із ним вели спільне господарство, адже після смерті матері вступили у спадщину за законом у рівних частинах, по 1/2 частці кожному на все майно, залишене їхніми батьками. Свою частку ніхто не виділяв, адже вони проживали спільно. Брат продовжував брати участь у їхньому житті постійно. Допомагав матеріально, висилаючи кошти до моменту своєї смерті. На момент смерті [PERSON] своєї сім?ї не мав, їхні батьки померли. Оскільки у брата нікого не було, крім неї, то саме їй було вручено від військової частини сповіщення №53 сім?ї про загибель військовослужбовця, тобто її брата. Поховання брата проводила вона. Ще одним доказом того, що у брата немає більше спадкоємців, крім неї, являється те, що відкриття у нотаріуса спадкової справи та отримання витягу про реєстрацію спадкової справи здійснювалося також особисто нею. Саме вона, як єдиний член сім?ї загиблого військовослужбовця [PERSON] , отримала від частини, в якій служив брат, копію виписки з обліково-послужної картки на сержантів і солдатів до військового квитка на ім?я [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні в судовому порядку жодним чином не пов`язується з наступним вирішенням спору про право та необхідне їй для отримання усіх грошових розрахунків, документів, виплат від військової частини та для отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця. Вона, являючись рідною сестрою та єдиним членом сім?ї загиблого військовослужбовця [PERSON] , звернулась письмово до військової частини [NUMBER] , де служив її рідний брат, щодо виплати одноразової грошової допомоги та отримання нею усіх недоотриманих ним видів виплат, грошових премій та розрахунків. На її звернення вона отримала письмове пояснення щодо вимог і правил отримання усіх грошових виплат, в тому числі і отримання нею одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі брата. Тому просить встановити факт проживання однією сім`єю та перебування її, [PERSON] , на утриманні з [INFO] у [PERSON] , загиблого [INFO] . Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 20.05.2024 відкрив провадження у справі та призначив судовий розгляд в порядку окремого провадження. 10.06.2024 від представника заінтересованої особи Міністерства внутрішніх справ України надійшли письмові пояснення, у яких він просить вирішити питання щодо заміни заінтересованої особи МВС України на Головне управління Національної гвардії України і прийняти рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 27.06.2024 задовольнив заяву [PERSON] про заміну заінтересованої особи; у справі № 128/1939/24 замінено заінтересовану особу Міністерство внутрішніх справ України на Головне управління Національної гвардії України. В судовому засіданні 23.09.2024 заявник [PERSON] суду зазначила, що вона являється сестрою загиблого воїна [PERSON] , який загинув [INFO] . Звернулася до суду з вимогою встановити факт проживання однією сім`єю та перебування її на утриманні у [PERSON] . Вона проживала разом з братом в одному будинку та вела спільне господарство. Після вибуху в будинку побутового котла у 2009 році загинула їхня матір, а вона потрапила в лікарню, де перебувала більше двох місяців. Після цього вона не могла працювати (офіційно не зафіксована заборона їй працювати), а нею та її дитиною опікувався брат. У неї спочатку була встановлена інвалідність ІІ групи (5 років), потім - ІІІ групи (2 роки). На постійну роботу не влаштовувалася, але мала тимчасові підробітки. Коли вона звернулася у військову частину для отримання виплат після смерті [PERSON] , їй роз`яснили необхідність звернення до суду для встановлення факту перебування на утриманні брата. Вона була одружена, однак розлучилася в 2006 році, після цього не одружувалася та в жодних стосунках не перебувала. Брат також одружений не був. [PERSON] в 2009 році працював офіціантом у ресторані « Версаль », з 2011 року їздив на заробітки в Росію, Польщу, працював на будівництві до 2015 року, з 2015 року до 2019 року брав участь в АТО, у військовій частині [NUMBER] перебував з 04.03.2022. Брат допомагав їй регулярно, надсилав кошти. Її колишній чоловік сплачував аліменти на утримання її дочки до досягнення останньою 18-річного віку. Жодних інших спадкоємців, крім неї, після смерті [PERSON] немає. В судове засідання 28.10.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Заявник [PERSON] попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести за її відсутності. Представник заінтересованої особи військової частини [NUMBER] Національної гвардії Українипопередньо подав до суду клопотання, у якому просить цивільну справу розглядати за його відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Національної гвардії України в судове засідання 28.10.2024 не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи Головне управління Національної гвардії України повідомлялося судом у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 28.10.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що [INFO] в с. Вербове, Пологівського району Запорізької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2024 (а.с. 20). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 11.11.1975 батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 14). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 22.06.1972 батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією такого свідоцтва (а.с. 15). Згідно з копією довідки №07.02-08/42 від 17.01.2024, виданої виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] був зареєстрований з 21.12.2001 до дня смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 22.06.2004, 09.12.2003 одружилися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 25.12.2006 убачається, що 25.12.2006 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2024, [INFO] у с. Лука-Мелешківська, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] (а.с. 19). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.11.2009, [INFO] у м. Вінниця померла [PERSON] (а.с. 18). У довідці №07.02-08/148 від 16.02.2024, виданій виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зазначено, що відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання №45 від 16.02.2024, [PERSON] , [INFO] , проживала разом зі своїм братом [PERSON] , який загинув [INFO] , за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство, що підтверджується копією такої довідки та копією акту обстеження фактичного місця проживання від 16.02.2024 (а.с. 21, 22). З копії інформації про рух коштів по картках за 2022-2023 роки убачається, що на рахунок [PERSON] та [PERSON] надходили кошти від «[PERSON]», а саме: 13.04.2022 в сумі 10500,00 грн (двома платежами), 06.05.2022 в сумі 5000,00 грн, 15.05.2022 в сумі 2000,00 грн, 20.05.2022 в сумі 1100,00 грн, 03.06.2022 в сумі 1000,00 грн, 07.06.2022 в сумі 2500,00 грн, 02.07.2022 в сумі 10000,00 грн, 05.07.2022 в сумі 400,00 грн, 11.07.2022 в сумі 2500,00 грн, 17.09.2022 в сумі 3000,00 грн, 21.09.2022 в сумі 5530,00 грн (трьома платежами), 03.10.2022 в сумі 450,00 грн, 09.10.2022 в сумі 1500,00 грн, 08.11.2022 в сумі 3500,00 грн, 04.12.2022 в сумі 5000,00 грн, 17.12.2022 в сумі 15000,00 грн, 25.12.2022 в сумі 650,00 грн, 28.12.2022 в сумі 2500,00 грн (двома платежами), 30.12.2022 в сумі 500,00 грн, 24.01.2023 в сумі 3000,00 грн, 10.03.2023 в сумі 2000,00 грн (двома платежами), 15.03.2023 в сумі 10000,00 грн (двома платежами), 20.03.2023 в сумі 22000,00 грн, 21.03.2023 в сумі 5000,00 грн, 22.03.2023 в сумі 10000,00 грн, 26.03.2023 в сумі 20000,00 грн, 15.06.2023 в сумі 300,00 грн, 26.06.2023 в сумі 400,00 грн, 02.07.2023 в сумі 500,00 грн, 13.07.2023 в сумі 3750,00 грн, 24.07.2023 в сумі 100,00 грн, 08.10.2023 в сумі 5000,00 грн, 31.10.2023 в сумі 500,00 грн, 29.11.2023 в сумі 1500,00 грн (а.с. 23-56). Відповідно до копії довідки №10 від 11.01.2024, виданої начальником Комунального підприємства Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств», [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , похований 08.01.2024 на кладовищі на території села Лука-Мелешківська Вінницької міської територіальної громади; поховання здійснила сестра [PERSON] за власні кошти (а.с. 58). Згідно з копією довідки про причину смерті від 04.01.2024, виданою Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, причиною смерті [INFO] [PERSON] є множинні уламкові поранення тулуба та кінцівок з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів (а.с. 59). 04.01.2024 сповіщено [PERSON] про те, що її брат сержант [PERSON] , [INFO] , старший навідник обслуги міномету мінометного взводу [INFO] в/ч [NUMBER] Західного ОТО НГУ загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Вербове, Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією сповіщення сім`ї №53 від 04.01.2024 (а.с. 60). З копії довідки приватного нотаріуса Рибаченко Г.Д. від 16.01.2024 №8/01-14 убачається, що на підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини за законом від 16.01.2024 за №6 заведено спадкову справу за №2/2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 62). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2013 визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку під літерою «А», веранди під літерою «а», погребу під літерою «п/а», ганку, підвалу під літерою «п/Б», балкону, ганку, убиральні під літерою «Г»; криниці №1; хвіртки №2, воріт №3; огорожі №4; вигрібної ями №5, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Вінниця; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , та складається з: житлового будинку під літерою «А», веранди під літерою «а», погребу під літерою «п/а», ганку, підвалу під літерою «п/Б», балкону, ганку, убиральні під літерою «Г»; криниці №1; хвіртки №2, воріт №3; огорожі №4; вигрібної ями №5, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в місті Вінниця, що підтверджується копією такого рішення (а.с. 66-67). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.09.2016 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,1877 га, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 0520682803:02:003:0601; на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0039 га, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520682803:02:003:0602; визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1877 га, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер 0520682803:02:003:0601; на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0039 га, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520682803:02:003:0602, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 64-65). Згідно з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.11.2009, хвора [PERSON] 11.11.2009 близько 22 год 30 хв від вибуху газового котла отримала комбіновану травму; 12.11.2009 доставлена у ВОКПЛ ім. Пирогова у важкому стані в опікове відділення, хвора продовжує лікування в умовах відділення стаціонару, де і знаходиться на даний час (а.с. 68). З копії консультативного висновку спеціаліста від 24.10.2018 убачається, що [PERSON] рекомендовано уникати контакту з хімічними речовинами, нагляд по місцю проживання (а.с. 69). Відповідно до копії довідки від 13.03.2012 до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №673991, [PERSON] встановлена інвалідність третьої групи до 01.04.2013; протипоказана важка фізична праця (а.с. 69). Згідно з копією акту №3/24/3028 від 24.01.2024 про нещасний випадок (у тому числі поранення), дата і час нещасного випадку (у тому числі поранення) - [INFO] близько 17 год 30 хв, нещасний випадок (поранення) з сержантом [PERSON] стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 70-71). З копії акту спеціального розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався [INFO] о 17 год 30 хв, від 24.01.2024 убачається, що до даного випадку призвели дії інших осіб внаслідок військових дій від інших вибухів та уламків; нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с. 72-73). Згідно з копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині), [PERSON] [INFO] виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення; відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС від 15.03.2018 №200, та розпорядження командувача Національної гвардії України від 10.02.2023 №P-16, виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби за січень 2024 року у розмірі 710 відсотків посадового окладу; відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім?ям під час дії воєнного стану», виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень за січень місяць 2024 року; грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік не виплачувалася; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не виплачувалася; виплатити грошову компенсацію за 30 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки за 2023 рік; виплатити грошову компенсацію за 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік; вислуга років станом на 02 січня 2024 року становить: у календарному обчисленні - 05 років 07 місяців 09 днів; у пільговому обчисленні (без врахування календарної вислуги) - немає; загальна вислуга років на 02 січня 2024 року становить: 05 років 07 місяців 09 днів (а.с. 74). Заявою від 19.04.2024, поданою командиру військової частини [NUMBER] , [PERSON] просить виплатити одноразову грошову допомогу, відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.01.2022 №168, у зв`язку із загибеллю [INFO] рідного брата сержанта [PERSON] під час дії воєнного стану, що підтверджується такою заявою (а.с. 76). У відповіді від 29.04.2024 №50/28/12-М-4592, адресованій [PERSON] на заяву щодо надання інформації про наявність законних підстав для отримання виплати у зв`язку зі смертю від отриманих поранень під час виконання бойового завдання сержанта [PERSON] , [INFO] , т.в.о. командира військової частини [NUMBER] [PERSON] просить долучити до заяви будь-які докази перебування [PERSON] на утриманні брата до моменту його смерті (довідку про підтвердження факту перебування на утриманні або рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні) (а.с. 78). З копії відповіді з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву [PERSON] від 19.04.2024 убачається, що видача за заявою фізичної особи витягу з Реєстру щодо інформації про єдиного сина/доньку не передбачена чинним законодавством (а.с. 77). Відповідно до копії виписки з медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого, виданої КНП «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Лука-Мелешківської ПЗПСМ, у [PERSON] встановлений діагноз токсикодермія (після контакту з хімічними засобами) (а.с. 79). Згідно з копією довідки приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Рибаченко Г.Д. від 24.09.2024 №90/02-14, за матеріалами спадкової справи №2/2024 (номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 71854642), заведеної приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Рибаченко Г.Д., після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , який на час смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , станом на час звернення наявні дані про те, що до складу спадкоємців за законом входить [PERSON] , [INFO] (а.с. 145). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2024 убачається, що [PERSON] , приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області, посвідчила, що на підставі статті 1262 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його сестра [PERSON] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, кадастровий номер 0510100000:03:136:0020, площею 0,06 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 146). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.07.2024, [PERSON] , приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області, посвідчила, що на підставі статті 1262 Цивільного кодексу України спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його сестра [PERSON] ; спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з суми грошового забезпечення та інших додаткових видів виплат, які залишились недоотриманими, в сумі 254589,27 грн, що належали померлому на підставі даних листа Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України МВС України від 18 липня 2024 року №50/28/13-7245 (а.с. 152). З копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 31.07.2017 №145 убачається, що молодшого сержанта військової служби за контрактом [PERSON] , призначеного наказом начальника [INFO] від 29 липня 2017 року №70-РС на посаду сержанта - інструктора відділення підготовки відділу підготовки (артилерійських підрозділів) навчального центру підготовки підрозділів, ВОС - [NUMBER], який прибув з військової частини [NUMBER] [ADDRESS] , вважати таким, що з 29 липня 2017 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою з посадовим окладом 760 гривень 00 копійок на місяць, шпк «прапорщик»; наказано виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 455% від посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, з 29 липня 2017 року (а.с. 156). Згідно з копією довідки начальника відділення кадрів військової частини [NUMBER] від 23.06.2023 №3499, «молодший сержант [PERSON] дійсно в період з 04.03.2022 до 31.03.2022, з 25.10.2023 до 28.01.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України» (а.с. 157). З копії довідки командира в/ч [NUMBER] від 14.07.2017 №1954, «молодший сержант [PERSON] дійсно в період з 09.06.2017 до теперішнього часу безпосередньо бере участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції поблизу населеного пункту Волноваха, Донецької області» (а.с. 159). Відповідно до копії довідки від 15.08.2018, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Лівобережному МРЦЗ з 08 серпня 2018 року (а.с. 162). У довідці начальника відділення кадрів військової частини [NUMBER] від 04.12.2023 №7885 зазначено, що «солдат [PERSON] дійсно в період з 25.10.2022 до 28.012023, з 01.11.2023 до 30.11.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», що підтверджується копією такої довідки (а.с. 165). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини, поділяються на юридично значущі та юридично байдужі, з якими пов`язують виникнення будь-яких юридичних наслідків. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі або в силу якихось особливих властивостей, а внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021 (справа № 643/6447/19), від 03.02.2021 (справа № 644/9753/19), від 18.11.2020 (справа № 554/3600/19), від 25.11.2020 (справа № 636/4087/19), від 19.06.2019 (справа № 752/20365/16-ц), від 05.12.2019 (справі № 750/9847/18). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В частині другій статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт проживання однією сім`єю та перебування її, [PERSON] , на утриманні з [INFO] у [PERSON] , загиблого [INFO] . Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.10.2020 (справа № 210/343/19), постанові Верховного Суду від 22.05.2019 (справа № 520/6518/17), постанові Верховного Суду від 27.06.2018 (справа № 210/2422/16-ц). При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення у судовому порядку факту перебування на утриманні. Така довідка оцінюється судом за правилами статті 62 ЦПК України. У поданій до суду заяві [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування на утриманні стверджується, що встановлення факту перебування на утриманні необхідне заявниці для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також інших пільг, які надаються члену сім`ї загиблого військовослужбовця. Відповідно до рішення КСУ від 03.06.1999 №5-рп/99 (справа № 1-8/99), членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). У постанові Верховного Суду від 12.11.2020 (справа № 822/630/17) викладений висновок про те, що для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести факт проживання із загиблим та наявність у такої особи і загиблого спільного побуту та взаємних прав і обов`язків. В пункті 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно з ч. 1 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. В частині четвертій статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно зі ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявник [PERSON] просить встановити факт проживання однією сім`єю та перебування її, [PERSON] , на утриманні з [INFO] у [PERSON] , загиблого [INFO] . Судом установлено, що [PERSON] являється рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2013, оформили спадщину по 1/2 частці кожен після смерті обох батьків на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] . Згідно з довідкою №07.02-08/42 від 17.01.2024, виданою виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, . [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали за однією адресою: в [ADDRESS] . Заявник стверджує, що перебувала на утриманні брата [PERSON] з 10 листопада 2009 року, оскільки 09.11.2009 від вибуху газового котла отримала комбіновану травму, 12.11.2009 доставлена у ВОКПЛ ім. Пирогова у важкому стані в опікове відділення. В подальшому, відповідно до копії довідки від 13.03.2012 до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №673991, [PERSON] встановлена інвалідність третьої групи до 01.04.2013. В судовому засіданні [PERSON] надала пояснення, що у зв`язку із наявними вадами здоров`я вона була позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе, у зв`язку із чим ніде не працювала, з 08.08.2018 перебувала на обліку як безробітна. Однак з виписки з медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого, виданої КНП «Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Лука-Мелешківської ПЗПСМ та копії консультативного висновку спеціаліста від 24.10.2018 лише убачається, що у [PERSON] встановлений діагноз токсикодермія (після контакту з хімічними засобами) та їй рекомендовано уникати контакту з хімічними речовинами, рекомендований нагляд по місцю проживання. Під час судового розгляду не установлено підтвердження факту, що з 10 листопада 2009 року [PERSON] перебувала на повному утриманні свого брата. Наявні у суду докази не містять інформації про надання [PERSON] заявнику [PERSON] матеріальної допомоги на постійній основі з 10.11.2009. Факт отримання у 2009 році заявником [PERSON] травми та перебування її на лікуванні сам по собі не свідчить, що [PERSON] перебувала на утриманні брата [PERSON] . В той же час судом установлено, що [PERSON] з 2022 року був включений до списків особового складу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, а [INFO], згідно з копією витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині), [PERSON] виключено зі списків особового складу військової частини у зв`язку із загибеллю (смертю). З інформації про рух коштів по картках за 2022-2023 роки установлено, що [PERSON] регулярно отримувала кошти від брата [PERSON] . Вказані обставини суд приймає як такі, що [PERSON] систематично з 2022 року отримувала матеріальну допомогу від брата [PERSON] . Також суд приймає до уваги те, що під час розгляду даної справи не встановлено обставин щодо наявності інших членів сім`ї загиблого [PERSON] в розумінні положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та інших спадкоємців після його смерті [INFO] , крім заявника [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] та оформила право власності на його майно. Беручи до уваги надані заявником пояснення та досліджені судом докази в їх сукупності, установлено, що [PERSON] перебувала на утриманні загиблого [INFO] брата [PERSON] з 2022 року, оскільки була зареєстрована з ним за однією адресою, з 2022 року систематично отримувала від нього матеріальну допомогу у виді переказу грошових коштів на карткові рахунки, інших членів сім`ї [PERSON] не мав, так як його батьки померли, одруженим він не був, судом не установлено наявність у нього дітей, будь-які особи, крім заявника, з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталися, після загибелі [PERSON] саме заявника [PERSON] було повідомлено про те, що [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання. Всі вищезазначені обставини судом сприймаються як докази на підтвердження заявлених вимог в частині перебування [PERSON] на утриманні брата [PERSON] з 2022 року до дня його смерті [INFO] . Таким чином, заява [PERSON] про встановлення фактупроживання однією сім`єю та перебування на утриманні підлягає частковому задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява №4909/04).

Outcome: partial