Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» 27.05.2024 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору №230607-62386-1 від 07.06.2023, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] , останній отримав кредит в розмірі 5 000 грн строком на 150 днів (до 04.11.2023) шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації [PERSON] на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою [PERSON] з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Одноразовий ідентифікатор 793369 направлявся [PERSON] 07.06.2023 о 13:39:52 год шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] [PERSON] було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 07.06.2023 о 13:39:52 год. Разом з цим, [PERSON] не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 21.05.2024 становить 31 250 грн 00 коп, з яких:5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 36 225 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 07.06.2023 до 04.11.2023. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, тому позивач просив стягнути з відповідача вказану вище суму заборгованості та понесені судові витрати. Відповідач подав суду заяви, в яких позов визнав частково, не оспорюючи вимоги по сплаті заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5 000 грн. Водночас, відповідач не погодився з розміром нарахованих відсотків, оскільки з 29.08.2023 він є військовослужбовцем, на підтвердження чому надав суду відповідні докази. Представник позивача подав суду заяву, в якій зауважив, що після ознайомлення з наданими відповідачем доказами на підтвердження його статусу військовослужбовця, позивачем проведено перерахунок заборгованості за відсотками з урахуванням дати набуття відповідачем такого статусу, тому представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 350 грн, з яких:5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 350 грн заборгованість за нарахованими процентами за період з 07.06.2023 до 28.08.2023. Оскільки зі змісту вказаної заяви представника позивача вбачалося, що вона по суті є заявою про зменшення позовних вимог, тому ухвалою суду від 11.11.2024 така заява прийнята судом до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та заяви її учасників, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 06.06.2023 звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» із заявою про отримання грошових коштів в сумі 5 000 грн на строк 150 днів. Складові частини сукупної вартості кредиту: проценти за користування кредитом - 2 625 грн, нараховуються за ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (річна процентна ставка 1277,5%); проценти за прострочення грошового зобов`язання - 3,5% за кожен день неповернення кредиту (річна процента ставка 1277,5 %), що підтверджується виятгом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua/, анкета-заява на кредит №1290353 від 06.06.2023. Між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] 07.06.2023 укладено кредитний договір №230607-62386-1 в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання відповідачем кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 793369. Відповідно до п.1.1 договору товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 5 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки. Визначені цим договором. В п.1.2 договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом - 3,5% від суми кредиту за кожний день користування кредитом в межах строку, визначеного в п.1.3 цього договору (річна процентна ставка становить 1277,50%). Згідно з п.1.3 договору строк надання кредиту становить 150 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно з додатком №1. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених Правилами та договором. Пунктом 1.4 договору визначено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», які розміщені на сайті monetka.ua, rialto.com.ua Відповідно до п.1.5 договору сума загального розміру кредиту та загальних витрат за кредитом зазначена у додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п.1.6 договору товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER], що належить позичальнику. За даними витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua, з метою укладення договору №230607-62386-1 від 07.06.2023, сторони 06.06.2023 та 07.06.2023 вчинили наступні дії в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та поза нею: 06.06.2023 о 23:10:46 год - створення позичальником даних по заяві на кредит, автоматичні перевірки по заяві, перевірка позичальника за даними БКІ, скорингова оцінка позичальника; 07.06.2023 о 13:39:52 год - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника, позичальнику відправлено SMS повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; 07.06.2023 о 13:40:04 год - позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт), друкована форма укладеного кредитного договору надіслана позичальнику в особистий кабінет для завантаження, о 13:40:19 год - кредитні кошти перераховано на картку позичальника. ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» 14.03.2024 видано довідку №121376 згідно з якою, смс-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для підтвердження згоди з умовами Договору введіть 793369» було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 07.06.2023 о 13:39:52 год. Відповідно до чеку №588642596, ТОВ «ФК «Ріальто» 07.06.2023 о 13 год 40 хв здійснило перерахування коштів в сумі 5 000 грн за договором №230607-62386-1 від 07.06.2023 на умовах фінансового кредиту на картку № [NUMBER] . На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» листом від 07.10.2024 повідомило, що, на ім`я відповідача в банку емітовано карту № [NUMBER] та надано виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти, що належить відповідачу, з підтвердженням здійснення вищевказаної операції. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представником позивача разом із заявою про зменшення позовних вимог, станом на 28.08.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] за договором №230607-62386-1 від 07.06.2023 за період з з 07.06.2023 до 28.08.2023 становить 19 350 грн, з яких: 5 000 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 14 350 грн - прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1 ст.3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Кодексу). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону). За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 вказаного вище Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Оскільки [PERSON] , уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі [PERSON] , тому цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як слідує з матеріалів справи, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, [PERSON] погодився з вказаними умовами договору та розмірами відсоткових ставок за користування кредитними коштами, тому зобов`язаний виконувати договір в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Факт отримання позики за кредитним договором №230607-62386-1 від 07.06.2023 [PERSON] у поданих заявах не оспорювався, зазначаючи лише про незгоду з розміром нарахованих процентів у зв`язку з тим, що він в період дії зобов`язань за кредитним договором став військовослужбовцем, а тому такі обставини додатковому доказуванню не підлягають. Разом з тим, представник позивача, врахувавши надані відповідачем докази на підтвердження його статусу військовослужбовця, провів перерахунок заборгованості за відсотками з урахуванням дати набуття відповідачем такого статусу та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 350 грн, з яких:5 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 14 350 грн заборгованість за нарахованими процентами за період з 07.06.2023 до 28.08.2023. Суд погоджується з даним розрахунком, вважає його таким, що відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства. Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Статтями 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.12.2018 у справі №522/12270/15-ц та від 11.12.2019 у справі №521/7927/16-ц. Відповідачем надано суду довідку військової частини [NUMBER] №279 від 09.07.2024, згідно з якою солдат [PERSON] з 28.08.2023 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України за контрактом. На ім`я [PERSON] 03.10.2023 видано військовий квиток серії [NUMBER] , з якого вбачається, що він 29.08.2023 на підставі ст.20, 23 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» призваний у Збройні Сили України за контрактом. Таким чином, у період виконання умов кредитного договору, а також станом на момент ухвалення судом даного рішення, [PERSON] має статус військовослужбовця, а тому на нього поширюються пільги, передбачені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто у нього відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом з дати набуття ним статусу військовослужбовця, а саме з 29.08.2023. З огляду на викладене та враховуючи встановлені судом обставини, зменшення позивачем розміру позовних вимог з урахуванням дати набуття відповідачем статусу військовослужбовця, всього розмір заборгованості за кредитним договором та відсотками за користування кредитними коштами за період з 07.06.2023 до 28.08.2023 становить 19 350 грн (5 000 грн + 14 350 грн), яка і підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу суд враховує, що відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України. Представник позивача просив стягнути понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн, додавши до матеріалів справи докази понесення таких витрат. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що представником позивача надані документи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, а саме: договір про надання юридичних послуг №02/06/2022 від 02.06.2022, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та фізичною особою-підприємцем (адвокатом) Руденком К.В.; довіреність, видана ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто»» 12.02.2024 на ім`я адвоката Руденка К.В.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018; витяг з Ресєтру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №207 до договору №02/06/2022 від 02.06.2022 про надання юридичних послуг від 12.01.2024, в якому сторонами погоджено вартість правової допомоги за підготовку даної позовної заяви в розмірі 9 000 грн; платіжна інструкція №1104 від 12.01.2024 про сплату позивачем адвокату Руденку В.В. вартості правової допомоги. Водночас, визначаючись з розміром правничої допомоги, яка підлягає відшкодуванню позивачу, суд враховує, що в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо

Outcome: approved