Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

ТОВ «ФК «Суперіум» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з [PERSON] \~ на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість в сумі 21\~257,13 грн. та судові витрати. Позов мотивований тим, що 21.07.2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) №93925101000, відповідно до умов якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт. 20.02.2020 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» укладено договір факторингу №165, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Олком-Лізинг» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №93925101000 від 21.07.2017. 20.02.2020 між ТОВ «Олком-Лізинг`та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу №2002-Ф2, відповідно до умов якого ТОВ «Олком-Лізинг» відступило ТОВ «ФК «Суперіум» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором №93925101000 від 21.07.2017. Розмір заборгованості відповідача становить 21\~258,13 грн., з яких: 14\~187,04 грн. заборгованість за основним боргом; 7\~035,79 грн. заборгованість за відсотками; 35,30 грн. заборгованість за комісіями. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. Задоволено клопотання представника позивача ТОВ «ФК\~«Суперіум»\~-\~Вишневської О.І. про витребування доказів. Витребувано у АТ «Укрсиббанк» виписку з обліку кредитної заборгованості за позичковими рахунками за договором № 93925101000 від 21.07.2017. (а.с.41) Представник позивача ТОВ «ФК «Суперіум» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище та положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України і ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи,\~оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 21.07.2017 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) №93925101000. Відповідно до умов договору банк відкриває клієнту та обслуговує на умовах тарифного плану револьверну кредитну картку «Шопінг картка НПК», картковий рахунок № [NUMBER] . Також у вказаному договорі сторони погодили розмір комісії та відсотків, і порядок їх сплати. (а. с. 5) В цей же день відповідач підписав анкету-заяву на надання споживчого кредиту (а.с.6) та паспорт споживчого кредиту (а.с.6 на звороті-7) Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується випискою по картковому рахунку за період з 21.07.2017 по 19.02.2020. (а.с.51-72) 20.02.2020 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Олком-Лізинг» було укладено договір факторингу №165, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступає шляхом продажу ТОВ «Олком-Лізинг», а ТОВ «Олком-Лізинг» приймає належні ПАТ «УкрСиббанк» права вимоги до боржників, вказаними у додатку до договору. (а.с.9-11) Факт сплати ТОВ «Олком-Лізинг» коштів за вказаним договором підтверджується копією платіжного доручення №6 від 20.02.2020. (а.с.13). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №165 від 20.02.2020 до ТОВ «Олком-Лізинг» перейшло право вимоги за договором №93925101000 від 21.07.2017, позичальником за яким є [PERSON] . Відступлена сума заборгованості становить 21\~258,13 грн., з яких: 14\~187,04 грн. заборгованість за основним боргом; 7\~035,79 грн. заборгованість за відсотками; 35,30 грн. заборгованість за комісіями. (а.с.14) 20.02.2020 між ТОВ «Олком-Лізинг» та ТОВ «ФК «Суперіум» укладено договір факторингу №2002-Ф2, відповідно до умов якого ТОВ «Олком-Лізинг» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «Суперіум», а ТОВ «ФК «Суперіум» приймає належні ТОВ «Олком-Лізинг» права вимоги до боржників, вказаними у додатку до договору. (а.с.17-20) Факт сплати ТОВ «ФК «Суперіум» коштів за вказаним договором підтверджується копією платіжного доручення №450 від 20.02.2020. (а.с.15). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №2002-Ф2 від\~10.01.2023, ТОВ «ФК «Суперіум» набуло права вимоги до відповідача за договором №93925101000 від 21.07.2017, позичальником за яким є [PERSON] . Відступлена сума заборгованості становить 21\~258,13 грн., з яких: 14\~187,04 грн. заборгованість за основним боргом; 7\~035,79 грн. заборгованість за відсотками; 35,30 грн. заборгованість за комісіями. (а.с. 16). 21.12.2023 ТОВ «ФК «Суперіум» звернулось до [PERSON] з досудовою вимогою про сплату заборгованості в розмірі 21\~258,13 грн. за договором №93925101000 від 21.07.2017 за вихідним №93925101000/23-1, в якій вимагало від відповідача сплатити вказану заборгованість протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги. (а.с.15-а) Відповідно до розрахунку заборгованості №30072024-1, виданої 30.07.2024 ТОВ «ФК «Суперіум», сума заборгованості [PERSON] становить 21\~258,13 грн., з яких: 14\~187,04 грн. заборгованість за основним боргом; 7\~035,79 грн. заборгованість за відсотками; 35,30 грн. заборгованість за комісіями. (а.с.40) Приписами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з частини першої\~статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою\~статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч.1ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістомст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з приписом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ч.1ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте, відповідач умови договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського/рахунку фізичної особи та умови кредитування (з правилами) №93925101000 від 21.07.2017 своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит не сплачував. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України та умови договору, через що виникла заборгованість за кредитом. Розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 14\~187,04 грн. підтверджений належними та допустимими доказами. Щодо заборгованості за відсотками, суд дійшов висновку, що сторони в договорі №93925101000 від 21.07.2017 погодили їх розмір та порядок нарахування. Відповідач не надав власного розрахунку заборгованості на спростування сум, зазначених позивачем, а тому позивач має право на стягнення з відповідача відсотків у сумі 7\~035,79 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією у сумі 35,30 грн., то відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті\~8 Закону України «Про споживче кредитування»\~Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49\~затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж\~постановою\~визнано такою, що втратила чинність\~постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -\~\~щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог\~Закону України «Про споживче кредитування»\~та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за супроводження кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх з [PERSON] при укладенні кредитного договору, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати комісію за розрахунково-касове обслуговування є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Наведені висновки підтримані у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), а саме зазначено, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, за встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, про те, що в задоволенні вимоги про стягнення комісії за розрахунково-касове обслуговування слід відмовити. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 21 222,83грн., з яких: 14\~187,04 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7\~035,79 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов було задоволено частково, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2418,38 грн. пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial