Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 1,44 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території села Туринка колишньої Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, а на сьогоднішній день Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, право на яку [PERSON] , яка померла [INFO] , мала на підставі сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 158883, виданого Туринківською сільською радою 28 травня 1997 року та зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 977, після смерті якої [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Вважає, що її право на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 03.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 31.10.2024. Витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Любов Вікторівни (адреса: місто Жовква, вулиця Й. Сліпого, 2/2, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, електронна пошта, адреса: [INFO] ), належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи № 45/2024, яка зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] . Витребувано з Львівського державного нотаріального архіву Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів, вулиця Здоров`я, 9а, 79013, електронна пошта, адреса: not_arxiv@ukr.net ) належним чином завірену копію спадкової справи № 215/1998, яка зареєстрована після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак у прохальній частині позовної заяви просила справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просить такі задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Не заперечив проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладається на думку суду. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того на виконання вимог ухвали суду від приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кобзар Л.В. на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 45/2024, яка зареєстрована після смерті спадкодавця, а саме [PERSON] , яка померла [INFO] , та копія спадкової справи № 215/1998, яка зареєстрована після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що була надіслана на адресу приватного нотаріуса Кобзар Л.В. із Львівського державного нотаріального архіву (на 113-ти аркушах). А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народилася [INFO] у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 05 грудня 1996 року. Викладеним у свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 12 травня 1979 року, стверджується, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] , позивач, [PERSON] , змінила на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу 12 травня 1979 року із [PERSON] у Туринківській сільській раді Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 12 травня 1979 року було зроблено запис за № 10. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто дошлюбним прізвищем позивача було [PERSON] . З свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , яке повторно видане Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04 квітня 2024 року, вбачається, що вона народилася [INFO] , про 15 травня 1958 року складено відповідний актовий запис № 17. Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . З сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 158883, який виданий 28 травня 1997 року Туринківською сільською радою та зареєстрований у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за № 977, вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Турнківської сільської ради від 27 січня 1994 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,44 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території села Туринка Туринківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 03 листопада 1997 року було зроблено запис за № 47, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 03 листопада 1997 року. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно із ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на час смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Такий заповіт 25 лютого 1992 року посвідчений [PERSON] , секретарем виконавчого комітету Турнківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 2. Заповіт заповідачем не змінено і не скасовано, що підтверджується записом секретаря виконкому Я. Скоропад від 22 квітня 1998 року. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 08 травня 1998 року була заведена спадкова справа № 215 у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76929920 від 13 травня 2024 року. Згідно із ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно із ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 08 травня 1998 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстроване в реєстрі за № 2-161, з якого вбачається, що на підставі заповіту, посвідченого виконкомом Туринківської сільської ради від 25 лютого 1992 року, спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , що проживає в селі Туринка, Жовківського району Львівської області. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Тобто [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Мати позивача, [PERSON] , померла [INFO] , про що 01 вересня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 180, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане старостою Туринківського старостинського округу № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 01 вересня 2022 року. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай), яке вона фактично прийняла, але юридично не оформила після смерті [PERSON] . Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, який 25 липня 2002 року посвідчений [PERSON] , секретарем виконкому Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 60, вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробила таке заповітне розпорядження: житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] з господарськими будівлями заповідала в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] . Даний заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Велика від 02 квітня 2024 року. Із заповіту, який 06 лютого 2004 року посвідчений [PERSON] , секретарем виконкому Турнківської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 11, вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті, зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на час її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] та [PERSON] . Такий заповіт заповідачем не змінювався і не скасовувався, що підтверджується записом старости села Л. Велика від 02.04.2024 року. Чинність даних заповітів підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76930159, яка сформована 13 травня 2024 року приватним нотаріусом Кобзар Л. В. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Внаслідок звернення позивача до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В. 13 травня 2024 року із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом нотаріусом було зареєстровано спадкову справу № 45/2024, номер у Спадковому реєстрі 72424585, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76930309 від 13 травня 2024 року. З довідки № 506, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 02 квітня 2024 року, вбачається, що громадянка [PERSON] була зареєстрована та проживала до дня смерті, [INFO] , у [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 507, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 02 квітня 2024 року, стверджується, що громадянка [PERSON] зареєстрована та проживала разом із матір`ю, громадянкою [PERSON] до дня її смерті, [INFO] , в [ADDRESS] і вели спільне господарство. Тобто позивач, [PERSON] , прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки була зареєстрована та проживала з нею на день її смерті, не відмовилася протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Іншими спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , яке вона змінила із [PERSON] на Спінатій внаслідок реєстрації шлюбу із [PERSON] 11 травня 2002 року у Залізничному відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 109, який в подальшому було розірвано 03 липня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області, про що було складено актовий запис № 149, що підтвержується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00023793644, який виданий 29 серпня 2019 року Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області 03 липня 2009 року. [PERSON] та [PERSON] 02 квітня 2024 року подали заяви приватному нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Л. В., у яких зазначили, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті їх баби, [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначили, що перебуваючи при здоровому розумі, ясній пам`яті, усвідомлюючи наслідки своїх дій та діючи добровільно повідомили, що вони відмовляються від спадщини за заповітом. На оформлення спадкових прав не претендують та претендувати не будуть. Справжність їх підпису засвідчено 02 квітня 2024 року [PERSON] , старостою Туринківського старостинського округу № 14 Львівського району Львівської області. Крім того, ні [PERSON] , ні [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті [PERSON] , з нею не були зареєстровані та не проживали, тобто вони не прийняли спадщину згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із ч. 1, 5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ч. 1 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за заповітом фактично пропустили строк прийняття спадщини, відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного проживання із спадкодавцем немає, позивач, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівною 31 липня 2024 року в нотаріальному порядку позивачу, [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: серії НТМ № 002444, яке зареєстроване в реєстрі за № 1200, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (тринадцять) і складається із трьох кімнат житловою площею 49,0 кв. м., кухні, кладової. Загальна площа становить 64,1 кв. м. При будинку є господарські будівлі та споруди відповідно до технічного паспорту. Вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Г. О. від 12 січня 2004 року за реєстровим № 1-75, зареєстрованого згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Державним комунальним підприємством Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, номер витягу 2909310 від 24 лютого 2004 року, реєстраційним номер: 4167254; серії НТМ № 002445, яке зареєстроване в реєстрі за № 1201, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (двадцять сім) і складається із однієї кімнати житловою площею 22,5 кв. м., коридору, кладової, кухні. Загальна площа становить 49,8 кв. м. При будинку є господарські будівлі та споруди відповідно до технічного паспорту. Вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Кобзар Л. В. від 08 травня 1998 року за реєстровим № 2-161, зареєстрованого згідно Реєстраційного посвідчення від 14 травня 1998 року Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 75; серії НТМ № 002447, яке зареєстровано в реєстрі за № 1203, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,0267 гектара, кадастровий номер: 4622789200:02:000:0056, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва на право приватної власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Жовківського районного управління юстиції Вненкевич Г. П. від 02 грудня 2015 року, індексний номер: 48888015 зареєстрованого згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 48888186 від 02 грудня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 792725446227. серії НТМ № 002448, яке зареєстровано в реєстрі за № 1204, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2903 гектара, кадастровий номер: 4622789200:33:000:0065, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва на право приватної власності на нерухоме майно, виданого державним реєстратором Жовківського районного управління юстиції Вненкевич Г. П. від 02 грудня 2015 року, індексний номер: 48886747, зареєстрованого згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 48886903 від 02 грудня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 792710646227; серії НТМ № 002449, яке зареєстровано в реєстрі за № 1205, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4350 гектара, кадастровий номер: 4622789200:35:000:0063, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, виданого державним реєстратором Жовківської міської ради Львівського району Львівської області Вненкевич Г. П., індексний номер витягу: 372372748 від 02 квітня 2024 року, реєстраційний номер об`єкта майна: 889331646277; серії НТМ № 002450, яке зареєстровано в реєстрі за № 1206, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,6638 гектара, кадастровий номер: 4622789200:04:000:0074, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, виданого державним реєстратором Жовківської міської ради Львівського району Львівської області Вненкевич Г. П., індексний номер витягу: 372372748 від 02 квітня 2024 року, реєстраційний номер об`єкта майна нерухомого майна: 897739146227. серії НТМ № 002451, яке зареєстровано в реєстрі за № 1207, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1972 гектара, кадастровий номер: 4622789200:01:006:0032, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Вищевказана земельна ділянка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 011863, виданого Туринківською сільською радою від 01 серпня 2001 року, зареєстрованого за № 286, зареєстрованого згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу: 162565441 від 08 квітня 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1802021846227. Однак листом № 109/01-16 від 31 липня 2024 року приватний нотаріус Львівського районну нотаріального округу Львівської області Кобзар Любов Вікторівна відмовила позивачу, [PERSON] , у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай), площею 1,44 га, що розташована на території с. Туринка Турнківської сільської ради Львівського (колишнього Жовківського) району Львівської області і належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем за заповітом якої була [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав через неподання оригіналу правовстановлюючого документа нового взірця на вищевказаний земельний пай та нотаріусом роз`яснено, що у випадку відсутності такого докумена, позивачу необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищезазначений земельний пай в порядку спадкування. Сертифікат нового зразка на земельну частку (пай), виданий на ім`я спадкодавця, у позивача відсутній, спадкодавець за життя не обміняла сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий зразок сертифіката. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Спадкодавцю ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» . Однак вона цього не зробила з невідомих для позивача причин. Згідно із ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини належної форми документа, оскільки спадкодавець померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність, а за життя не зробила необхідних дій. Таким чином, позивач, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , вона прийняла спадщину після її смерті, оскільки була зареєстрована та проживала з нею на час її смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Однак спадщини на право на земельну частку (пай) площею 1,44 га умовних кадастрових гектарів, яка належала [PERSON] , померлій [INFO] , згідно сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, після смерті якої [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових справ, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність внаслідок смерті. Водночас право спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка. Враховуючи наведені вище обставини суд приходить до переконання, що право позивача на земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved