Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Новояворівської міської ради Львівської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] померла його рідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай). Сестра заповіту не склала, спадкоємців за законом першої черги немає, оскільки дітей не мала, а її чоловік помер до її смерті. Після смерті сестри він звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Карпи Т.В., яка надала йому роз`яснення, що ним пропущено строк для прийняття спадщини і рекомендовано звернутися з позовом до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини закінчився 01 серпня 2024 року. 14 серпня 2024 року він отримав від нотаріуса письмову інформацію, згідно якої спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не відкривалася, а відтак відсутні інші спадкоємці, які б вважалися такими, що прийняли спадщину. Таким чином, строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця сплив 01 серпня 2024 року, а позов до суду він подав 15 серпня 2024 року. З врахуванням підготовки позову до суду, пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 23 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду від 02 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області не прибув, про розгляд справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04 листопада 2024 року, є дата складення повного судового рішення 07 листопада 2024 року. Оцінивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Як встановив суд, [INFO] в с.Добростани Яворівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2024 року Виконавчим комітетом Новояворівської міської ради. Позивач [PERSON] є рідним братом [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 26 червня 1964 року Добростанівською сільською радою Яворівського району Львівської області, свідоцтвом про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] , виданим 20 травня 1957 року Добростанівською сільською радою Івано-Франківського району Львівської області, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 11 листопада 1980 року Добростанівською сільською радою, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13 липня 1991 року, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після одруження їй присвоєно прізвище [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] двічі перебувала в зареєстрованому шлюбі, зокрема 11 листопада 1980 року уклала шлюб з [PERSON] , а після його смерті перебувала в шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] , виданим 11 листопада 1980 року Добростанівською сільською радою, та серії [NUMBER] від 13 липня 1991 року. [PERSON] помер [INFO] в с.Добростани Яворівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 травня 1984 року Добростанівською сільською радою Яворівського району Львівської області. [PERSON] помер [INFO] в м.Новояворівську Яворівського району Львівської області в віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серії [NUMBER] , від 12 лютого 2021 року, виданим Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Відповідно до витягу із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14 серпня 2024 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався таким чином [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . До спадкового майна [PERSON] , серед іншого належить земельна частка (пай), яка знаходиться в ПА «Мрія» в с.Добростани Яворівського району Львівської області, розміром 2,9 га, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай), виданим 18 березня 2021 року Яворівською районною державною адміністрацією. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначив позивач строк для подання ним заяви про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця сплив 01 серпня 2024 року, а позов до суду він подав 15 серпня 2024 року, такий строк вважає незначним з врахуванням підготовки позову до суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Як зазначено у рішення Конституційного\~Суду України\~від 02\~листопада 2004\~року №\~15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Отже, у сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема у рівності всіх у своїх правах та перед законом, а справедливе застосування норм права повинно мати передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 25 березня 2019 року у справі № 607/4316/17-ц. Також суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 295/10621/13-ц, згідно з якою суд повинен враховувати конкретні обставини справи, застосовувати загальні засади цивільного права - принципи справедливості, добросовісності та розумності, а також керуватися однією з аксіом цивільного судочинства «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Крім того,вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Слід зазначити також, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Схожі висновки\~зробив Верховний\~суд у\~справі № 681/203/17-ц від 17.10.2018 року. Отже, враховуючи, що позивач пропустила строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] на два тижні, а також описані вище норми законодавства, зазначені принципи, фактичні обставини, які встановлені та доведені в ході розгляду справи, суд вважає, що продовження [PERSON] строку для прийняття спадщини після смерті його сестри відповідає наведеним вище принципам справедливості, добросовісності та розумності, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~133\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 гривні 20 копійок

Outcome: approved