Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

В вересні 2024 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, посилаючись на те, що в листопаді 2010 року вона уклада шлюб із відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Володимир-Волинський Володимир-Волинскього міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 240 від 07.11.2010 року. Від спільного подружнього життя у них народилась одна дитина, син [PERSON] , [INFO] . Впродовж останніх років їхні шлюбні відносини стали погіршуватися. На теперішній час фактичні шлюбні відносини між ними припинені, між ними втрачено почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження їхньої родини неможливе, майнового спору у них немає, а також спору щодо місця проживання дитини немає, просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб із відповідачем розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд слухати справу за його відсутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Володимир-Волинський Володимир-Волинскього міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 240 від 07.11.2010 року. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, від спільно подружнього життя у сторін народилась одна дитина: [PERSON] , [INFO] , батьками якого являються сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 1 , 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, мають різні погляди на шлюб та сім`ю, кожен із них живе своїм життям, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивачка не бажає, а збереження шлюбу суперечить її інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. За положеннями ч.ч.1,2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позовуна відповідача; 2)у разі відмови в позові напозивача; 3) у разі часткового задоволення позовуна обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою при подачі позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., які згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved