Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя із уточненою позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», приватного виконавця Хохлова Кирила Костянтиновича про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), стягнутих за виконавчим написом нотаріуса, в якій просить суд стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь [PERSON] суму стягненого за виконавчим написом №43824, вчиненим 18.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. у розмірі 12933,38 грн., стягнути з приватного виконавця Хохлова К.К. на користь [PERSON] 1900,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 43824 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 11576,70 грн. 01.02.2023 року Заводським районним судом м.Запоріжжя ухвалене заочне рішення по цивільній справі №334/7275/23, яким визнано таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий напис. Рішення набрало законної сили. За зазначеним виконавчим написом з позивача [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в загальному розмірі 12933,38 грн., що підтверджується довідкою підприємства про утримання грошових коштів та відповідно 1900,00 грн. за проведення виконавчих дій було стягнуто на користь приватного виконавця. Позивач вважає за необхідне застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна потерпілому в натурі (ст.ст.1212, 1214 ЦК України) і просить суд захистити його порушені права шляхом стягнення з відповідачів безпідставно стягнутих коштів у відповідних розмірах. Ухвалою суду від 23.04.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження і з метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України розпочати підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 23.04.2024 року провадження в частині позовних вимог [PERSON] у цивільній справі №333/2135/24 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. закрито за заявою представника позивача на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки приватним виконавцем Хохловим К.К. добровільно відшкодовано позивачеві матеріальні збитки в повному обсязі. Підготовче провадження по цивільній справі 333/2135/24 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач і його представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, надав суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що як вбачається із оборотно-сальдової відомості ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в ході примусового виконання ВП №67159979 в рахунок погашення боргу по виконавчому напису нотаріуса №43824 було отримано суму лише в розмірі 11576,70 грн. Позивач не оскаржував дії виконавця та не зупиняв примусове виконання виконавчого провадження №67159979. Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.10.2021 року по ВП № 67159979 приватним виконавцем була зазначена сума до стягнення 12933,37 грн. дана сума вказана з урахуванням суми заборгованості по виконавчому напису (11576,7 грн.), витрати виконавчого провадження (199 грн.) та основна винагорода приватного виконавця (1157,67 грн.). І згідно з оборотно-сальдовою відомістю на рахунки відповідача надійшла сума згідно з виконавчим провадженням 11576,7 грн. Ніяких більше коштів по даному виконавчому провадженню не надходило. Згідно з даними виконавчого провадження 20.06.2023 року у рамках цього ж виконавчого провадження була винесена ще одна постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої, додатково постановлено здійснювати стягнення з доходів боржника до погашення загальної суми 1899,99 грн. Згідно зі звітом про здійснені відрахування та виплати, наданим позивачем кошти відповідно до постанови від 20.06.2023 року були стягнуті на депозитний рахунок приватного виконавця і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» їх не отримувало. Крім того, представник відповідача просив відмовити у стягненні судових витрат на правничу допомогу, оскільки такі витрати є не співмірними зі складністю цієї справи, не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, більш того позивачем не надано договору про надання правової допомоги, жодного платіжного доручення чи квитанції в підтвердження оплати правової допомоги, які б були оформлені у встановленому законом порядку, також, відсутній детальний опис послуг із зазначенням витраченого часу. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 43824 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 11576,70 грн. (а.с.46). 01.02.2023 року Заводським районним судом м.Запоріжжя ухвалене заочне рішення по цивільній справі №334/7275/23, яким визнано таким, що не підлягає виконанню зазначений вище виконавчий напис. Рішення набрало законної сили (а.с.16-18). За зазначеним виконавчим написом, відповідно до постанову приватного виконавця від 22.10.2021 року по ВП № 67159979, з [PERSON] за періоди з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року, з 01.05.2023 року по 30.06.2023 року, було стягнуто 14833,38 гривень, з яких 1900,00 гривень за проведення виконавчих дій, що підтверджується довідкою-звітом підприємства, де працює позивач, про утримання грошових коштів із заробітної плати (а.с.23-24). Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку № [NUMBER] за період з 03.01.2019 року по 14.05.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в ході примусового виконання ВП №67159979 в рахунок погашення боргу по виконавчому напису нотаріуса №43824 було отримано суму в розмірі 11576,70 гривень (а.с.45). Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не грунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20. Оскільки рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01.02.2023 року по цивільній справі №334/7275/23 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 43824, вчинений 18.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в розмірі 11576,70 грн., тому суд дійшов висновку про те, що отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» кошти в розмірі 11576,70 гривень підлягають поверненню позивачу на підставі ст.1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала. Згідно зі ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не доведено належним чином факт отримання відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за виконавчим написом нотаріуса в розмірі 1356,68 гривень (різниця суми, яку просить стягнути позивач з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у розмірі 12933,38 гривень, і суми, на яку було вчинено виконавчий напис нотаріусом у розмірі 11576,70 гривень), у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позов, ціна якого була заявлена 14833,38 гривень, задоволено частково (78,0449 %), із урахуванням того, що ухвалою суду від 23.04.2024 року провадження в частині позовних вимог до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 945,28 гривень (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Крім того, позивач в уточненій позовній заяві зазначив, що орієнтований розмір витрат на правову допомогу 7000,00 грн. Згідно з ч. ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Однак, позивач і його представник вчасно не подали вказані докази на підтвердження розміру витрат та не вказали про намір подати такі докази після ухвалення судом судового рішення. На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги позивач не надав суду договір про надання правової допомоги. Крім того, матеріали справи не містять акту виконаних робіт і документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, касових чеків, посвідчення про відрядження). Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. Адже згідно з п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт. При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Таким чином, без відповідного детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, на даний час відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат щодо надання професійної правничої допомоги.

Outcome: partial