Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ближче ніж на 50 метрів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є його сином, постійно зловживає алкоголем, систематично вчиняє відносно нього умисне психологічне насильство, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя. Тобто заявник є особою, яка систематично зазнає домашнього насильства. Ухвалою від 11.11.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку окремого провадження на 11.11.2024. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Заявник подав заяву про слухання справи у його відсутності та підтримання заяви. Заінтересована особа - [PERSON] причин неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до частини першої ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.(п. 9 ч.1 ст.1 Закону). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів заінтересованих осіб. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). У разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування. За таких обставин положеннями чинного ЦПК України чітко зазначено, що звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису заявник повинен надати суду докази, що підтверджують необхідність видачі судом обмежувального припису. Виняток із вищенаведеного поширюється лише на випадки не можливості надання доказів, у разі чого заявником може бути подане клопотання про їх витребування. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] неодноразово звертався у правоохоронні органи, а саме, Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області про вжиття мір до його сина [PERSON] , який систематично вчиняє по відношенню до нього домашнє насильство, чинить моральний та психологічний тиск, нецензурно виражається у його сторону та завдає тілесних ушкоджень. [PERSON] проживає разом із заявником за адресою: [ADDRESS] . Будинок, у якому проживає заявник та заінтересована особа, належить на праві власності заявнику [PERSON] . Відповідно до повідомлення про факт вчинення домашнього насильства від 18.12.2023 зазначено адресу вчинення: [ADDRESS] .Постраждала особа: батько [PERSON] [INFO] , прож. [ADDRESS] . Кривдник: син [PERSON] [INFO] прож. [ADDRESS] .Форма домашнього насильства - психологічне. Заява постраждалої особи: заява зареєстрована в ІКС ІПНП за № 13032 від 18.12.2023 \~ \~ \~ \~(письмова, усна, дата, № ІТС ІПНП). Заходи впливу на правопорушника: внесено відомості в ЄРДР за ст. 126-1 КК України від 03.01.2024. По факту вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно свого батька [PERSON] було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1 та 2, статті 173-2 КУпАП серія ВАВ № 298927 від 31.10.2022, серія ВАВ 298822 від 27.09.2022. 06.02.2023 поліцейським Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Хомяком Андрієм Юрійовичем було винесено терміновий заборонний припис Серії АА № 305244 стосовно кривдника [PERSON] за вчинення домашнього насильства в [ADDRESS] відносно [PERSON] . Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.02.2024 у справі № 442/1199/24 [PERSON] визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України, за якою призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 12.02.2024 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. Із змісту вироку вбачається, що 18.12.2023 приблизно о 15:30 год, будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , де умисно та безпідставно вчинив по відношенню до свого батька [PERSON] . [INFO] , який проживає за цією ж адресою, психологічне насильство, що носить систематичний характер, яке виразилося у словесних образах нецензурними словами, приниженні, демонстрації власної фізичної переваги та залякуванні батька, шляхом розмахування перед ним складним кишеньковим ножем, допоки потерпілий не викликав працівників поліції, після чого [PERSON] втік з місця події. Своїми умисними протиправними діями [PERSON] спричинив батькові - психологічні страждання, порушив звичайний рівень його життєдіяльності та соціального функціонування. У [PERSON] пригнічений настрій, переживання за власне здоров`я, особливо за життя та психічне здоров`я дружини, доньки та онуки, тривожність, напруженість, емоційна лабільність астенія, що свідчить про спричинення йому психологічних страждань. Такі дії сина по відношенню до батька є умисними та систематичними, оскільки до цього він був двічі притягнутий до адміністративні відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.10.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні 27.09.2022 домашнього насильства щодо свого батька [PERSON] та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170 грн., який ним не сплачено. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2022 [PERSON] визнано винним у вчиненні 12.10.2022 домашнього насильства щодо свого батька [PERSON] та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., який ним не сплачено, Таким чином, [PERSON] вчинив умисне систематичне психологічне насильство щодо свого батька [PERSON] , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved