Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

09.08.2024 до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 33953/2020 від 21.10.2020 у розмірі 1 388 635,28, з яких тіло кредиту - 1 058 241,21 грн, відсотки - 330 394,07 грн, а також судові витрати - 20 829,53 грн судового збору та 138 863,52 грн витрат на професійну правову допомогу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 21.10.2020 [PERSON] уклав з ПАТ «Кредобанк» кредитний Договір № 33953/2020, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 1 348 219,60 грн строком до 20.10.2025 для придбання транспортного засобу та оплати страхового платежу, а відповідач зобовязався повернути кредит у повному обсязі, сплачувати проценти, комісіх та інші платежі щомісяця, в строк та в розмірі, визначені графіком погашення заборгованості. Для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив відповідачеві позичковий рахунок. У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним Договором 21.10.2020 між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань по кредитому договору. Також, 18.11.2020 між Банком та [PERSON] було укладено договір застави № 8487, відповідно до якого було передано у заставу автомобіль «Тойота Ленд Крузер 200», 2020 року випуску, колір білий, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 1 742 300,00 грн. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до договору виконав у повному обсязі, надавши кредит, проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 01.07.2024 утворилася заборгованість. Ухвалою від 26.08.2024 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні у підготовче засідання. Ухвалою від 10.10.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, з будь якими заявами з процесуальних питань до суду не зверталися, конверт з позовною заявою повернувся до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 21.10.2020 між [PERSON] та ПАТ «КредоБанк» укладено кредитний Договір № № 33953/2020. Відповідно до п. 1.1. кредитного Договору №33953/2020, Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені договором. Згідно із п. 2.1. кредитного Договору №33953/2020 Банк видає позичальнику кредит в сумі 1 348 219,60 грн до 20.10.2025, на наступні цілі: - для здійснення повної/часткової оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу марки «Тойота Ленд Крузер 200», 2020 року випуску, № кузову [NUMBER] , укладеного між позичальником та ТОВ «Саміт Моторз України»; - для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 121 609,60 грн. Пунктом 2.4 кредитного Договору визначено, що кредит видається на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Відповідно до пунктів 2.5, 2.8 кредитного Договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкрив відповідачеві позичковий рахунок [NUMBER] . Датою видачі кредиту вважається дата перерахування кредитних коштів (повністю або частково) з позичкового рахунку відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 3.3, 3.11 кредитного Договору визначено, що на момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка, в розмірі 10,99% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною у розділі 3 цього договору з моменту видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі, якщо інше не випливає із умов кредитного договору. Згідно із п. 4.7 кредитного Договору, Банк у випадках передбачених п. 2.10 цього Договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. 21.10.2020 між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» укладено Договір поруки №33953/2020/2. Відповідно до розділу 1 Договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за кредитним Договором №33953/2020. Розмір кредиту 1 348 219,60 грн. Дата остаточного повернення кредиту включно до 20.10.2025. Розмір змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки становить 10,99% річних. Умови застосування змінюваної процентної ставки визначені кредитним договором. Подальший розмір змінюваної процентної ставки визначається як Базова+Маржа, в порядку, визначеним кредитним Договором. Підписанням цього договору поручитель надає згоду на збільшення обсягу своєї відповідальності за цим Договором, у разі зміни (збільшення), в порядку та на умовах визначених кредитним договором, розміру змінюваної процентної ставки. Пунктом 2.1-2.2 Договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним Договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним Договором. Поручитель своїм підписом на цьому Договорі підтверджує, що він ознайомився та зрозумів умови Кредитного договору, та не має зауважень чи заперечень щодо його змісту (п.4.2. Договору поруки). Отже відповідачі були ознайомлені, прийняли всі умови договору, зобов`язались їх виконувати. Крім того, 18.11.2020 між Банком та [PERSON] було укладено договір застави № 8487, відповідно до якого було передано у заставу автомобіль «Тойота Ленд Крузер 200», 2020 року випуску, колір білий, державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 1 742 300,00 грн. У зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного Договору щодо повернення кредиту та слпати відсотків, станом на 01.07.2024 утворилася заборгованість у розмірі 1 388 635,28 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 058 241,21 грн; заборгованість за відсотками - 330 394,07 грн. 09.07.2024 представник позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» направив відповідачам досудові вимоги № 3488 та № 3489 щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується описом вкладення у лист та копією чека АТ «Укрпошти». Проте вимога залишена без відповіді. Відповідно до положень статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Так, частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно із пункту 3 вказаного Положення, клієнтські рахунки це особові рахунки, за якими обліковуються кошти клієнтів банку. До клієнтських рахунків належать кореспондентські, поточні, вкладні (депозитні) рахунки, рахунки умовного зберігання. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 вказано про те, що виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту. Судом установлено, що АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит для здійснення оплати за договором Купівлі-продажу транспортного засобу та страхового платежу, що підтверджується меморіальними ордерами від 22.10.2020. Однак відповідач [PERSON] порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів, що встановлені Договором кредиту №33953/2020. Як убачається з розрахунку заборгованості, останній платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором №33953/2020 було здійснено 20.03.2022. Неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором, призвело до порушення прав кредитора. Ввиходячи зі змісту Договору поруки, [PERSON] відповідає перед позивачем як солідарний боржник за невиконання відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов`язань за кредитним договором з повернення Банку кредитних коштів та процентів за користування ними. Правильність розрахунку заборгованості не викликає сумнівів, оскільки відповідає виписці по рахунку, що є первинним банківським документом та графікам платежів. Будь-яких заперечень щодо розміру отриманих та неповернутих кредитних коштів, правильності нарахування та розміру заборгованості за відсотками, також доказів на підтвердження зазначеного, відповідачем не надано. Разом з цим згідно із ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Так відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частина 4 ст. 599 ЦК України регламентує, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Стороною відповідачів вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надано своїх розрахунків погашення заборгованості які б свою чергу мали противагу розрахункам позивача. Також відповідачами не надано доказів на підтвердження належного виконання вимог договору. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконали в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 20 829,53, відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на кожного окремо відповідача по 10 414,77 грн. Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 138 863,52 грн (10% від ціни позову), на підтвердження чого надає витяг із Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За нормами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано першу та останню сторінку Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, укладеного між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право» в особі директора Король-Єгорової Є.В. (далі - Договір), та копію довіреності АТ «Кредобанк». Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходь з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Предствником позивача не надано Договір у повному обсязі, а наданий витяш, а саме перша і остання сторінка договору, не містить відомостей про домовлені сторонами умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару. Крім того, представник позивача у справі діяв на підставі довіреності, виданої АТ «Кредобанк» а не від імені АО «Бізнес і право», з яким позивачем укладено договір про надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема, договір про надання правової допомоги. З урахуванням вищенаведеного, оскільки до ухвалення судом рішення стороною позивача суду не надано договір укладений між позивачем та його представником про надання правничої допомоги, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача у порядку розподілу між сторонами судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні у зв`язку з недоведеністю.

Outcome: approved