Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

у серпні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась [PERSON] із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 14 липня 2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначає ту обставину, що сімейне життя у неї з чоловіком не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, оскільки у них з чоловіком були різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подружжя намагалось налагодити стосунки, однак бажаного результату не досягли. Наразі фактичні шлюбні відносини припинені більше року назад, подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. Відтак, позивачка не бачить сенсу підтримувати надалі сімейні відносини з відповідачем. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 09 жовтня 2024 року о 10.00 год. У судове засідання 09 жовтня 2024 року з`явилась позивачка. Відповідач не з`явився, про час, місце та дату слухання справи повідомлявся належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 18 жовтня 2024 року на 8.30 год. У судове засідання 18 жовтня 2024 року сторони не з`явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином. У зв`язку із неявкою сторін розгляд справи відкладено на 06 листопада 2024 року на 16.30 год. У судове засідання 06 листопада 2024 року сторони не з`явились, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином. У позовній заяві позивачка просила суд у разі її неявки розглянути справу без її участі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 14 липня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1283. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14 липня 2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Позивачка вказує, що подальше збереження їх з відповідачем родини є неможливим. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась цим правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved