Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі свого представника адвоката Драченка Владислава Вікторовича, звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між нею позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] 30.09.2017 року був\~укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та до дочку [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у зв`язку із тривалим проживанням у різних місцях. Тому позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, не надаючи їм строк на примирення, оскільки подальше збереження їх сім`ї є неможливим. Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. від 04.10.2024 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник адвокат Драченко В.В. не з`явились, при цьому, 22.10.2024 року представник позивачки надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивачки, в якій останній одночасно вказав, що позивачка на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак, 21.10.2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він одночасно вказав, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. 110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1416. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та до дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що подав відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду в сумі 1\~211 грн. 20 коп. (а.с. 1). Натомість, враховуючи що позивачкою не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат та остання просила в позові просила залишити ці витрати за нею, то на підставі ст. 13 ЦПК України суд не розглядає питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved