Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 серпня 2024 року між сторонами, був укладений шлюб, який зареєстрований Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №81. У їхньому шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалось. У них виявились різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати один до одного поваги і любові. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують . Примирення між ними не можливе. Ухвалою судді від 15 жовтня 2024 року позовну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, подала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву від 16 жовтня 2024 року, відповідно до якої відповідач позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст. 56 СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як установлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 08 серпня 2020 року Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №81, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Суд установив, що сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в сторін виявились різні погляди на сімейне життя та сімейні відносини. Перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Суд враховує ту обставину, що в сторін є малолітня дитина, проте з огляду на вищенаведені обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу. Суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхній малолітній дитині. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. При зверненні до суду з позовом позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті - з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 605,60 грн, а решта судового збору в розмірі 605,60 грн, сплаченого згідно з квитанцією №0.0.39034837517.1 від 10 жовтня 2024 року (сплачено в АТ КБ «Приватбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved