Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за договорами № 3308601429-108566 від 15.08.2021 та № 2879188 від 04.08.2021 у розмірі 37564,26 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує умови вищевказаних договорів. Ухвалою судді від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позові просить провести розгляд справи без участі представника. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно, через Офіційний веб-портал «Судова влада України» Коропський районний суд Чернігівської області, у зв`язку з чим, суд за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] укладено Договір позики № 3308601429-108566 «Проста позика», відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в загальному розмірі 2500,00 грн. строком на 20 днів (а.с. 7-12). 04.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] укладено Договір позики № 2879188 відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 1200,00 грн., строком на 31 серпня 2021 року (27 днів) (а.с. 16-19). Договори укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача. Платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи підтверджено перерахування ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» коштів на суму 2500,00 грн. та перерахуванням ТОВ «Маніфою» коштів на суму 1200,00 (а.с. 24-25). 21 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 21-12/11 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило право грошової вимоги зокрема і кредитному договору № 3308601429-108566 боржником якого є відповідачка. 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги зокрема і кредитному договору № 3308601429-108566, боржником якого є відповідачка. 29 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено договір № 29/12-2021 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило право грошової вимоги зокрема і кредитному договору № 2879188 боржником якого є відповідачка. 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги зокрема і кредитному договору № 2879188, боржником якого є відповідачка. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Як вбачається з розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобов`язань за договором № 3308601429-108566, виникла заборгованість 20 347,50 грн. з яких: 2500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 17847,50 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; за договором № 2879188, виникла заборгованість 17 216,76 грн. з яких: 1200,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 16016,76 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги(а.с. 30-31). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 гривень. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 64-65), копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну (а.с. 66), платіжну інструкцію № 0459910000 від 12 вересня 2024 р. (а.с. 67), копію заявки на надання юридичної допомоги № 132 від 05.07.2024 року (а.с. 68), витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024 року (а.с. 69). Згідно частини другої\~статті 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою\~статті 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої\~статті 137 ЦПК України\~обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно із частинами першою, другою\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною третьою\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, враховуючи наведене з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 гривень.

Outcome: approved