Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~Полтавського районного\~суду Полтавської\~області з\~позовом,\~в обґрунтування\~якогозазначила, що на її\~мобільний додаток\~«Дія» надійшло\~повідомлення про\~винесення державним\~виконавцем Полтавського\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Полтавському\~районі Полтавської\~області Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми)\~Троян І.В.\~постанови про\~відкриття ВП\~№ 68866459\~від 28.04.2022\~року.\~Виконавче провадження\~відкрите за\~заявою ТОВ\~«Фінансова компанія\~управління активами»\~про примусове\~виконання Виконавчого\~напису №\~4535\~виданого 16.12.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Солонець\~Т.М.,\~яким стягнуто\~з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 16990,00 грн. По даному виконавчому провадженню 05.09.2024 року заблоковано всі рахунки відкриті у банках на ім`я [PERSON] . Вважає, що виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає до виконання, так як він вчинений з порушенням закону, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки його вчинено на підставі кредитного договору, який не може вважатися доказом безспірної заборгованості боржника перед стягувачем. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4535 від 16.12.2024 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами»» заборгованості в сумі 16990,00 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 16.09.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гайота І.М. надала заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надіслав заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Треті особи причини неявки не повідомили. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Троян І.В. постанови про відкриття ВП № 68866459 від 28.04.2022 року. Виконавче провадження відкрите за заявою ТОВ «Фінансова компанія управління активами» про примусове виконання Виконавчого напису № 4535 виданого 16.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованість в розмірі 16990,00 грн. (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Як передбачено в п. п. 3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172. Відповідно до п. 2-2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999р.\~№ 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 р. № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом 2. «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/20084/14, провадження № 11-174ас18 від 20.06.2018 у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 відмовлено. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.05.2021 року (а.с. 14), тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету\~Міністрів України\~№ 1172\~від 29\~червня 1999\~року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору № 190511-6584-1, укладеного між позивачем та відповідачем. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Як зазначає [PERSON] , нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у існування кредитних зобов`язань між нею та ТОВ «ФК управління активами», також у безспірності заборгованості, а кредитний договір не посвідчувався нотаріально. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88\~ЗУ «Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15.01. 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved