Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

представник позивачки [PERSON] адвокат Василюк І.М. 26.12.2023 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до акціонерного товариства «Укрпошта» про скасування наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за період вимушеного простою, в якій просить суд скасувати наказ відповідача № 9203/к від 23.11.2023 про звільнення позивача з 28.11.2023 з посади листоноші 1 класу за п.1 ст. 40 КЗпП (у зв`язку з скороченням чисельності (штату працівників) та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.11.2023 по момент ухвалення судового рішення в повному обсязі. В обґрунтування\~позовних вимог\~покликалася на\~те,\~що позивач\~працювала на\~посаді листоноші\~1\~класу відділення\~поштового зв`язку\~Новий Яричів\~Кам`янка-Бузького\~району.\~Згідно наказу\~(розпорядження)\~№9203/к\~від 23.11.2023\~позивача звільнено\~з 28.11.2023.\~Сторона позивача\~вважає,\~що зазначений\~наказ є\~незаконним,\~порушує права\~позивача та\~є таким,\~що підлягає\~скасуванню виходячи\~з наступного.\~На момент\~прийняття наказу\~№1480\~від 17.07.2023\~кількість працівників\~у структурному\~підрозділі була\~зменшена,\~а тому\~звільняти шляхом\~скорочення позивача\~виробничої потреби\~не було,\~правові підстави\~для скорочення\~відсутні.\~Окрім зазначеного,\~при звільненні\~позивача порушено\~порядок щодо\~визначення переважного\~права на\~залишення на\~роботі при\~вивільненні працівників\~у зв`язку\~із змінами\~в організації\~виробництва і\~праці.\~При звільненні\~позивача відповідачем\~навіть не\~розглядалася кандидатура\~іншого працівника,\~як таку,\~що підлягає\~звільненню.\~Зокрема,\~прийняттю оскаржуваного\~наказу про\~звільнення позивач\~передувало розгляд\~відповідного подання\~адміністрації ЛР\~АТ «Укрпошта»\~перинною профспілковою\~організацією про\~надання згоди\~на звільнення.\~Повідомлення профспілки\~про розгляд\~подання позивачка\~не отримала,\~відповідно,\~не могла\~скористатися правом\~участі на\~засіданні з\~розгляду подання.\~З матеріалів\~подання вбачається,\~що розгляд\~подання здійснювалося\~лише щодо\~позивача,\~ відносно\~іншого працівника\~подання адміністрацією\~не вносилося\~та профспілкою\~не розглядалося,\~критерії продуктивності\~праці і\~кваліфікації працівників\~не порівнювалися.Разом з\~тим в\~особистій пропозиції\~щодо зайняття\~посади позивачу\~пропонувалися такі\~вакансії,\~що не\~мають ніякого\~відношення до\~кваліфікації позивача\~та є\~свідченням формального\~характеру пропозиції\~позивачу щодо\~працевлаштування та\~в порушення\~вимог колективного\~договору відповідачем\~не розглядалось\~за можливе\~встановити для\~працівників структурного\~виробничого підрозділу\~режим роботи\~з неповним\~робочим днем\~чи неповним\~робочим тижнем.Крім цього, вказує, що на утриманні позивача знаходяться син, у якого 2-га група інвалідності, та дочка 2012 р.н.. Відтак, вважають, що рішення відповідача про звільнення позивача є незаконним, адже відсутні підстави для скорочення посади, яку обіймала позивач, відповідачем грубо порушено визначений порядок вивільнення працівника та з огляду на вказане, оскаржуваний наказ підлягає скасуванню з ухваленням рішення про поновлення позивача на посаді. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2023 для розгляду справи визначено суддю Самсіна М.Л.. Ухвалою суду від 23.05.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 03.06.2024 заявлено самовідвід від розгляду вище вказаної цивільної справи та справу передано в канцелярію суду для визначення іншого судді в порядку визначеному ст. 33 ЦПК України. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 вищезазначену справу передано судді Костюк У.І.. Ухвалою судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.06.2024 було відкрито провадження у справі, розгляд визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. 21.06.2024 представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити повністю у задоволенні позову [PERSON] з наступних підстав. Зокрема вказує, що 17.07.2023 АТ «Укрпошта» видала Наказ № 1480 про затвердження змін до штатного розпису АТ «Укрпошта», який став підставою для внесення змін до штатного розпису структурних виробничих підрозділів АТ «Укрпошта». До наказу додається Перелік № 8_13, де зазначено назви посад, які виводяться, серед таких посад є посада позивачки, а саме листоноша 1 класу відділення поштового зв`язку Новий Яричів. Наказом № 9203/к від 23.11.2023 [PERSON] було звільнено 28.11.2023 з вище зазначеної посади. АТ «Укрпошта» повністю дотримувалось процедури при звільненні з посади позивачки. Зокрема, про наступне вивільнення [PERSON] повідомлено 27.09.2023 року, запропоновано усні наявні пропозиції з вакансіями в АТ «Укрпошта». Від пропозицій зайняти вакантні посади позивачка відмовилася. Також, «Укрпошта» отримала згоду на звільнення працівника від первинної профспілкової організації. При виборі скорочення працівників АТ «Укрпошта» керувалася аналізом діяльності листонош ВПЗ Новий Яричів за січень-травень 2023 Листоноша [PERSON] працювала довше за листоношу [PERSON] , і мала вищу продуктивність праці. Наголошує, що право будь-якого підприємства самостійно визначати власну систему організації виробництва і праці є складовою частиною таких принципів підприємницької діяльності, як принцип вільного найму працівників та принципу комерційного розрахунку та власного комерційного ризику, що закріплені у ст. 44 ГК України. Дані принципи реалізуються в тому числі через право підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис, яке передбачене ч. 3 ст. 64 ГК України. Позивачка [PERSON] в судові засіданні не з"явилась, про судове засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов з підстав зазначених в ньому підтримав, просив його задоволити в повному обсязі. Додатково вказав, що наказ про звільнення позивачки є незаконним, порушує права позивача та є таким, що підлягає скасуванню. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у поданому відзиві на позовну заяву. Додатково вказав, що посада, яку обіймала позивачка [PERSON] в ходила до переліку, яка підлягала скороченню. Перед її звільненням позивачці було запропоновано перелік інших вакантних місць, однак остання відмовилася. Згода на звільнення від профспілкової організації була отримана. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 07.06.2023 проведено аналіз діяльності листонош ВПЗ Новий Яричів за січень-травень 2023 /а.с. 144-145/ Наказом «Про затвердження змін до штатного розпису АТ «Укрпошта» № 1480 від 17.07.2023, затверджено зміни до штатного розпису структурних виробничих підрозділів АТ «Укрпошта», затвердженого наказом АТ «Укрпошта» від 29.09.2021 № 327, доповнено його новим переліком № 8_13. Зобов`язано начальника відділу сервісного обслуговування персоналу Львівського регіону І. Маїк: забезпечити персональне попередження працівників, посади яких скорочуються та виводяться із штатного розпису відповідно до Переліку цього наказу, про наступне їх вивільнення, згідно із вимогами чинного законодавства України; пропонувати працівникам, посади яких виводяться зі штатного розпису переведення за їх згодою про наявні вакантні посади в АТ «Укрпошта», що відповідають професії, спеціальності, досвіду роботи працівників з дотриманням вимог ст.42 Кодексу законів про праці України; забезпечити підготовку документів про розірвання трудового договору з працівниками згідно із п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про праці України у разі відмови від переведення на іншу роботу або відсутності вакантних посад в АТ «Укрпошта», провести розірвання трудового договору з працівниками згідно із п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про праці України у відповідності до вимог чинного законодавства в тому числі з дотриманням ст. 44 Кодексу законів про праці України, ст. 5 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» Пункт 1 даного наказу набирає чинності після спливу двох місяців з дня попередження працівників, посади яких скорочуються та виводяться зі штатного розпису, про наступне їх вивільнення /а.с. 70-72/. Наказом № 4763/к «Про затвердження Акту про початок простою у відділенні поштового зв`язку Новий Яричів» № 4763/к від 25.07.2023 затверджено Акт про початок простою у відділенні поштового зв`язку Новий Яричів від 25.07.2023, встановлено початок простою листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку Новий Яричів [PERSON] (табельний номер: 11351431) з 26.07.2023. Зобов`язано працівнику, листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку Новий Яричів [PERSON] , робоче місце якого перебуває у простої, щотижня у визначений день, а саме : середа о 09.00 годині здійснювати реєстрацію в журналах обліку працівників, які перебувають в простої, у приміщеннях АТ «Укрпошта», визначених керівником працівника. У разі неможливості з`явитися на реєстрацію, працівник зобов`язаний повідомити про причини неявки свого керівника по телефону або письмово. Неявка на реєстрацію без поважних причин є підставою для застосування заходів дисциплінарного стягнення. Начальнику відділу розрахунків з працівниками Львівського регіону [PERSON] оплатити працівнику час простою згідно з чинним законодавством у розмірі двох третин посадового окладу працівника. Начальника відділу сервісного обслуговування персоналу Львівського регіону Маїк: забезпечити своєчасне інформування працівників про відновлення роботи та довести цей наказ до відома працівника, зазначеного в п.2.. Підстава вище вказаного наказу: Акт про початок простою у відділенні поштового зв`язку Новий Яричів від 26.07.2023 /а.с. 9-10/. 19.07.2023 винесено попередження про наступне вивільнення позивачки [PERSON] , з яким позивачка була ознайомлена 25.07.2023, і зазначила, що оскільки попередження не підписане начальником ВСОП ЛР Іриною Мік, вважає що воно є не чинним /а.с. 18/. 15.09.2023 [PERSON] у зв`язку з наступним вивільнення надано пропозиції для працевлаштування в АТ «Укрпошта». З переліком пропозицій [PERSON] була ознайомлена /20-63/ 27.09.2023 винесено попередження про наступне вивільнення позивачки [PERSON] з посади листоноші 1 класу ВПЗ Новий Яричів /а.с.19,146/. 01.11.2023 [PERSON] у зв`язку з наступним вивільнення ознайомлена із переліком пропозицій для працевлаштування в АТ «Укрпошта» /151-196/ [PERSON] листоноші поштового зв`язку ВПЗ Новий Яричів засобами поштового зв`язку 03.11.2023 надіслано повідомлення, яким запрошено останню на профспілкові збори згідно подання начальника відділу сервісного обслуговування персоналу Львівського регіону АТ «Укрпошта» № 75 від 03.11.2023, які відбудуться о 12. 00 09.11.2023 /а.с. 73/. Вище вказане повідомлення вручено позивачці [PERSON] 10.11.2023, що підтверджується трекінгом поштового відправлення /а.с. 74-76/. 09.11.2023 [PERSON] листоноші поштового зв`язку ВПЗ Новий Яричів засобами поштового зв`язку надіслано повідомлення, яким запрошено останню на профспілкові збори згідно подання начальника відділу сервісного обслуговування персоналу Львівського регіону АТ «Укрпошта» № 75 від 03.11.2023, які відбудуться о 12. 00 14.11.2023 /а.с. 77/. Вище вказане повідомлення вручено позивачці [PERSON] 16.11.2023, що підтверджується трекінгом поштового відправлення /а.с. 78-80/. 14.11.2023 первинна профспілкова організація Львівської дирекції АТ «Укрпошта» надала згоду на звільнення [PERSON] (протокол ППО № 57 від 14.11.2023) /а.с. 147/. 22.11.2023 [PERSON] у зв`язку з наступним вивільнення ознайомлена із переліком пропозицій для працевлаштування в АТ «Укрпошта» /199-246/ Згідно наказу (розпорядження) №9203/к від 23.11.2023 листоноша 1 класу відділення поштового зв`язку Новий Яричів [PERSON] звільнена з 28.11.2023, у зв`язку зі скороченням чисельності (штату працівників , ст. 40 п.1 КЗпП України на підставі наказу АТ «Укрпошта» № 1480 від 177.07.2023, попередження про наступне вивільнення від 27.09.2023, відсутність згоди [PERSON] на переведення на запропоновані посади /а.с. 64/. 28.11.2023 копія вище вказаного наказу №9203/к від 23.11.2023 та розрахунковий лист засобами поштового зв`язку направлені [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] та тримані позивачкою 29.11.2023/а.с. 65-69/ Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.11.2023 позовні вимоги [PERSON] про визнання протиправним та скасування наказу про затвердження про початок простою, стягнення заробітної плати задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ акціонерного товариства «Укрпошта» від 25.07.2023 № 4763/к про затвердження акта про початок простою у відділенні поштового зв`язку Новий Яричів. Стягнуто з акціонерного товариства «Укрпошта» на користь [PERSON] різницю у заробітній платі за період вимушеного простою з 26.07.2023 по 30.11.2023 з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів/а.с. 10-17/. Позивач [PERSON] не погоджується з таким звільнення, вважає, що рішення відповідача про її звільнення є незаконним, адже відсутні підстави для скорочення посади, яку вона обіймала та відповідачем грубо порушено визначений порядок вивільнення працівника відтак з огляду на вказане, оскаржуваний наказ підлягає скасуванню з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Суд встановив, що спірні правовідносини між сторонами виникли з трудових відносин та вирішуючи позов виходить з наступних норм та мотивів. Згідно зі статтею 22 КЗпП України відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Аналіз даної норми дає підстави дійти висновку про те, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, зокрема, у разі скорочення чисельності чи штату працівників. Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з частинами 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в і організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника. У правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, зазначено, що, оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Відтак в ході судового розгляду судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 2017 року перебувала у трудових відносинах з АТ «Укрпошта» та обіймала посаду листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку Новий Яричів. Наказом АТ «Укрпошта» № 9203/к від 23.11.2023, позивач [PERSON] звільнена з 28.11.2023 з посади листоноші 1 класу за п.1 ст. 40 КЗпП (у зв`язку з скороченням чисельності (штату працівників). [PERSON] з вище прийнятим наказом не погоджується та вважає його протиправним, та таким, що прийнятий з порушенням законодавства. Зокрема, судом відзначається, що при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Судом при розгляді справи було встановлено, що 17.07.2023 АТ «Укрпошта» видала Наказ № 1480 про затвердження змін до штатного розпису АТ «Укрпошта», який став підставою для внесення змін до штатного розпису структурних виробничих підрозділів АТ «Укрпошта». Зокрема в долученому до наказу Переліку № 8_13, зазначено назви посад, які виводяться. Згідно вище вказаного переліку посада листоноші 1 класу відділення поштового зв`язку Новий Яричів виводиться зі штатного розпису. Відтак в АТ «Укрпошта» дійсно мала місце зміна внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи оптимізація і такі зміни призвели до скорочення чисельності та штату працівників. При цьому суд враховує те, що штатний розпис це внутрішній документ підприємства, який визначає структуру, штатний склад, чисельність працівників, а також їхні оклади (див. лист Мінсоцполітики від 22.03.12 р. № 42/06/186-12). На підставі ст. 64 ГКУ підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Зміни до штатного розпису вносяться на підставі наказу по підприємству, в якому мають бути висвітлені причини внесення цих змін. Існує два способи внесення змін до штатного розпису: шляхом видання наказу про внесення змін до штатного розпису з перерахуванням зміни в тексті цього наказу або шляхом затвердження наказом нового штатного розпису. Наказ про внесення змін складається у довільній формі. У ньому вказуються підстави змін і конкретну дату, з якої зміни набирають чинності. Суд вдається до оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників, так як право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, зокрема суд лише перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 519/160/16, від 30.09.2021 у справі № 462/1930/19, від 14.09.2023 у справі № 306/472/21 та від 28.09.2023 у справі № 487/7770/21, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. Окрім того, судом відзначається, що відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» норми статті 43 КЗпП України, у період дії воєнного стану, не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Постановою ВС від 26 вересня 2023 року у справі № 751/4369/22 також зазначено, що положення статті 43 КЗпП України до працівника, який є членом профспілкової організації, не застосовується, в силу вимог частини другої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». На підставі прийнятого наказу про затвердження змін до штатного розпису АТ «Укрпошта», [PERSON] було видано персональне попередження про наступне вивільнення (яке мало відбутися після спливу двомісячного терміну від моменту отримання попередження). Отже, позивачка була належним чином попереджена про майбутнє скорочення її посади за два місяці до фактичного звільнення, як того вимагають норми чинного трудового законодавства. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, здоров`я тощо. Зокрема одночасно з попередженням про наступне вивільнення позивачці було запропоновано надати згоду на переведення на інші посади, однак згоди на зайняття цих посад [PERSON] не надала. Окрім цього, судом відзначається, що на сьогодні, отримання згоди профспілкового органу може бути виключно правом, а не обов`язком роботодавця, тому, відсутність згоди не може слугувати підставою для скасування наказу на звільнення. Але згода профспілки на звільнення позивачки [PERSON] , була надана. Сама позивачка не надала суду будь-яких доказів про звернення її до профспілкового комітету у зв`язку із переважним залишенням на роботі/посаді/ та про порушення її трудових прав. Таким чином, суд приходить до переконання про те, що роботодавець належним чином виконав вимоги статті 49-2 КЗпП, а саме більш ніж два місяці до звільнення попередив позивача про наступне вивільнення, пропонував всі наявні вакантні посади, що не заперечується і позивачем. Будь яких обмежень щодо звільнення позивача судом не встановлено, а позивачем не доведено. Крім цього, позивач не надала доказів її належності до катергорії осіб, визначених у станні 42 КзпП, які мають переважне право на залишення на роботі. Доводи позивача про порушення відповідачем частини другої статті 42 КЗпП України, оскільки не враховано переважне право позивача на залишення на роботі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбулося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 25 листопада 2019 року у справі №415/5022/18 (провадження № 61-13980св19)від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17), від 22 січня 2020 року\~у справі № 451/706/18 (провадження № 61-17296св19), від\~27 травня 2021 року\~у справі № 201/6689/19 (провадження № 61-5965св20), від 24 січня 2022 рокуу справі № 358/404/20 (провадження № 61-15621св21), від\~26 травня 2022 року\~у справі № 331/267/20 (провадження № 61-21485св21) від\~29 вересня 2022 року у справі № 359/2467/20(провадження № 61-8055св22). Отже, суд урахувавши фактичні обставини, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам і доводам сторін, дійшов обгрунтованого висновку, що звільнення позивача з займаної посади у зв"язку зі скороченням чисельності та штату працівників відбулось із дотриманням норм трудового законодавства. Разом із тим, положення статей\~ 15,\~16\~Цивільного кодексу\~України (далі\~-\~ЦК\~України) визначають право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу,працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом,який розглядає трудовий спір. Отже, аналіз зазначених правових норм у їх сукупності з положеннями статті 43 Конституції України дає підстави для висновку про те, що за змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення,під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави,так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 15-52гс20). Зокрема, [PERSON] подаючи позов просила суд скасувати наказ відповідача № 9203/к від 23.11.2023 про звільнення її з посади листоноші з 28.11.2023 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При цьому, на думку суду, саме скасування наказу про звільнення не вирішуючи питання про поновлення позивачки на займаній посаді не призведе до поновлення порушеного права позивачки. Враховуючи наведене, суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, врахувавши висновки Верховного Суду про застосування норм права у подібних правовідносинах, які висловлені у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17) та від 25 листопада 2019 року у справі № 415/5022/18 (провадження № 61-13980св19), приходить до обґрунтованого висновку\~про відмову в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про скасування наказу Акціонерного товариства «Укрпошта» від 28 листопада 2023 року № 9203/к «Про припинення трудового договору» звільнення [PERSON] з огляду на те, що позивач обрала неефективний спосіб захисту її прав. Оскільки в задоволенні позовної вимоги про скасування наказу про звільнення відмолено, то не підлягають задоволенню й інші вимоги про стягненн з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки вони є похідними від неї. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed