Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

У липні 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за підсудністю з Ленінського районного суду м. Запоріжжя, надійшла позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 18.09.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1274-2367. Вказаний електронний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживного кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, з якими був ознайомлений відповідач, складають кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 6700 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 29 днів; знижена процентна ставка - 2,50 % в день; стандартна процентна ставка - 3,00 % в день. Також, відповідно до додаткової угоди від 22.09.2023 до договору про відкриття кредитної лінії № 1274-2367 від 18.09.2023 позивач та відповідач домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 800 грн. Позивач взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткової угоди. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом чотирнадцяти календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. У подальшому відповідач, всупереч умовам кредитного договору, не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 19.03.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 47 732,50 гривень, а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 7500 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 40 232,50 гривень. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», яка полягає у частковому списанні заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 10 232,50 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 37 500 гривень. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 7500 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 30 000 гривень, що разом становить 37 500 гривень, а також судові витрати. Ухвалою судді від 19.07.2024 прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 13.08.2024, яке було відкладено на 06.10.2024, у зв`язку із неявкою усіх сторін у справі, а потім на 06.11.2023, у зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 13.09.2024 представник [PERSON] - адвокат Ємець А.Ю. ознайомився з матеріалами справи. 24.09.2024 через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив [PERSON] , в особі представника - адвоката Ємця А.Ю., на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем не надано доказів видачі [PERSON] кредитних коштів, зокрема позивачем не надано оригіналу кредитного договору, меморіального ордеру чи іншого первинного бухгалтерського документу, який би підтверджував перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. У матеріалах справи наявна довідка про перерахування позивачем грошових коштів в сумі 6700 грн. та 800 грн. на картковий рахунок, однак оскільки картковий рахунок засекречений, то неможливо встановити кому саме цей рахунок належить. Позивачем не вказано на який саме номер телефону надходив одноразовий ідентифікатор при укладенні вказаного кредитного договору, та не доведено що цей телефон належить відповідачу. Також, позивачем не зазначено як був ідентифікований відповідач, як сторона правочину, а відтак не доведено, що саме відповідач був стороною правочину. При цьому, відповідач заперечує підписання даного договору як в паперовій, так і в електронній формі. Крім того, кредитний договір № 1274-2367 від 18.09.2023 зі сторони позивача був підписаний за допомогою відбитку підпису, а зі сторони відповідача електронним підписом [NUMBER], що суперечить вимогам Закону України «Про електронну комерцію», та позиції ВСУ, оскільки договір може бути підписаний або електронним підписом з обох сторін, або власноручним підписом також з обох сторін. Окрім іншого, кредитний договір, Правила відкриття кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту підписані одним і тим самим електронним підписом [NUMBER], хоча вони викладені окремими документами. Відповідач після вчинення електронного правочину не отримав відповідного підтвердження, а саме квитанції, товарного чи касового чеку відповідно до вимог ч. 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». До матеріалів справи позивачем не долучено належно оформленого розрахунку заборгованості з якого можливо було б встановити на підставі яких пунктів договору він розрахував вказану заборгованість та яку відсоткову ставку застосував при обчисленні заборгованості. З огляду на обставини, викладені у відзиві, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У судове засідання сторони у справі та їх представники не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У позові представник позивача Коваленко Я.О. просила провести розгляд зазначеної справи за відсутності представника ТОВ «Укр Кредит Фінанс». Від відповідача та його представника будь-яких заяв не надходило. З урахуванням поданих представниками сторін заяв, у тому числі по суті справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою технічних записів фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази у сукупності, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 18.09.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс», шляхом ідентифікації [PERSON] та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором - [NUMBER], укладено Кредитний договір № 1274-2367, невід`ємною частиною якого є Правила надання грошових коштів у кредит, за умовами якого Товариство надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 6700,00 грн, строком дії кредиту 300 днів, базовий період - 29 днів, знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Відповідно до п. 2.1 та п. 2.2 Договору, кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Згідно з п. 2.4. Договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. Відповідно до п. 3.1 Договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Як слідує зі змісту п.п. 3.10, 3.11 Договору, укладаючи договір кредитодавець та позичальник визнають усі документи, підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентним за вчиненням документам у письмовій формі, підписаним власноручно. Сторони також узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір в особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу. Таким чином, зазначений кредитний договір було укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного договору № 1274-2367 від 18.09.2023, що була акцептована відповідачем 18.09.2023, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, про те, що позивачем не надано доказів укладення саме [PERSON] даного договору, тобто не доведено, що він є стороною правочину та не долучено будь-яких доказів, які свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу, зокрема яким чином було ідентифіковано відповідача, суд вважає безпідставними, з огляду на такі обставини. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Частиною 5 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини 6 статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині 1 статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Так, у розділі 12 Договору про відкриття кредитної лінії № 1274-2367 від 18.09.2023 вказано, зокрема: ПІБ: [PERSON] , паспорт серія та номер [NUMBER] , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 26.05.2005, РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , адреса проживання: [ADDRESS] , номер особистого електронного платіжного засобу [NUMBER] , адреса електронної пошти: [INFO] , електронний підпис одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. Вказані у договорі персональні дані повністю співпадають із тими даними [PERSON] , що зазначені представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Доказів використання анкетних та персональних даних [PERSON] , під час укладення договору позики, будь-якими іншими особами суду не надано, як і не надано доказів, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, або оскаржував правомірність (дійсність) укладеного договору. Однією із умов підписання вказаного договору є проходження позичальником перевірки та надання сканкопій документів (паспорту та ідентифікаційного коду), або верифікація за допомогою технології ВаnkID. З огляду на викладені обставини у суду відсутні сумніви, що вказаний договір був підписаний саме [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано на його номер мобільного телефону, та саме відповідачем було надано позивачу його дані, та [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту. Таким чином, суд встановив, що кредитний договір підписано електронним підписом відповідача [PERSON] використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (Постанова ВС від 14.06.2022 р. у справі № 757/40395/20-ц) За встановленими у цій справі обставинами договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням одноразового ідентифікатора відповідачем та аналога власноручного підпису позивачем. При цьому в пункті 11.11 сторони узгодили право позивача використовувати аналог власноручного підпису та відображено зразок. Крім того, до позивачем долучено Правила відкриття кредитної лінії, затверджені наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 40-П від 15 червня 2023 року, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до методики Національного банку України, які також підписані відповідачем за допомогою Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. При укладенні кредитного договору позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які зобов`язані будуть повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору. До того ж, не дивлячись на своє гарантоване право на відмову від договору протягом чотирнадцяти днів з дня його укладення, передбачене п. 6.9 Договору, відповідач користувався коштами позивача. На підтвердження фактичного переказу коштів позивачем до позову додано довідку ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування 18.09.2023 суми кредиту за договором № 12-74 від 18.09.2023 на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 6700 грн., та 22.09.2023 перерахування добору по кредиту у розмірі 800 грн. на той же картковий рахунок, та лист АТ КБ «ПриватБанк», яким підтверджується факт перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року, яким підтверджується проведення 18.09.2024 року платежу у розмірі 6700 грн на картковий рахунок № [NUMBER] та 22.09.2023 платежу у розмірі 800 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] . Вказані обставини підтверджують, що на виконання умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» було переховано обумовлену кредитним договором та додатковою угоду суму саме на картку, номер якої вказав [PERSON] при підписанні договору про відкриття кредитної лінії. З огляду на викладені обставини, доводи відповідача про те, що у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів суд до уваги не приймає. Як вбачається зі змісту кредитного договору (п. 12 Реквізити сторін),в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме № [NUMBER] . При цьому, відповідно до п.10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року №113, передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Отже, з боку позивача порушень не відбулося, та з урахуванням вимог закону здійснено захист інформації щодо клієнта від третіх осіб. Крім того, суд звертає увагу на те, що саме відповідач має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він не був позбавлений можливості надати суду виписку зі свого рахунку на підтвердження відсутності надходження коштів від позикодавця на виконання укладеного договору у відповідну дату, а також відповідач не був позбавлений можливості надати суду докази на підтвердження відсутності в нього відповідного рахунку. Також не може бути підставою для відмови у позові і те, що подані ТОВ «Укр Кредит Фінанс» докази на підтвердження суми боргу не є документами первинного бухгалтерського обліку, про що у відзиві зазначав представник відповідача. Оскільки товариство не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Станом на 19.03.2024, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитом становить 47 732,50 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 7500 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 40 232,50 грн. Вказану суму заборгованості відповідач належними та допустимими доказами не спростував, свого контррозрахунку не надав. У подальшому, позивачем було застосовано до відповідача програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими відсотками у сумі 10 232,50 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 37 500 грн. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина перша статті 11 ЦК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1 і 4 частини другої вказаної статті). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 ЦК України). З огляду на викладені вище обставини, суд встановив, що внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за укладеним з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитним договором, у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу. Перевіривши розрахунок заборгованості ТОВ «Укр кредит фінанс» за кредитним договором, суд вважає, що заявлена позивачем сума боргу за кредитним договором у розмірі 37 500 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 7500 гривень та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 30 000 грн. (із урахуванням часткового списання заборгованості) у повній мірі ґрунтується на умовах договору. Враховуючи викладені обставини суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр кредит фінанс» підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором позики у розмірі 37 500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved