Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

03 жовтня 2024 року до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшов позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 серпня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. Спільних неповнолітніх дітей немають. Зазначає, що сімейні стосунки між ними поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У них діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, проживають з відповідачем окремо, шлюбні відносини припинено, де зараз мешкає відповідач позивачу не відомо. Звертає увагу на те, що раніше, коли спілкувалися, неодноразово просила його розірвати шлюб добровільно через орган ДРАЦС, однак відповідач відмовляв. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано виконавчим комітетом Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 07 жовтня 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду на 04 листопада 2024 року. Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2024 року постановлено здійснювати судове засідання, що призначене на 10:00 год 04 листопада 2024 року, в режимі відеоконференції за участю представника позивача [PERSON] поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ВКЗ». Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 31). У позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 21). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача та відповідача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовну заяву просив її задовольнити з підстав зазначених у ній. Також не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26 серпня 2016 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3, що підтверджується оригіналом Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 26 серпня 2016 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінювалося (а.с. 5, 27 ). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Із доводів позовної заяви вбачається, що у сторін неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та будь-яких клопотань, в тому числі про примирення з позивачем, від нього не надійшло. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved