Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області визначена за Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська. \~ \~ \~ \~До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 06 травня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13 вересня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, за актовим записом №648. Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що з відповідачем подружнє життя не склалось, стосунки погіршилися приблизно 4-5 років тому, потім сторони вирішили примиритись. Сторони шлюбних стосунків не підтримують з серпня 2023 року, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. (а.с. 1-6) Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 19-20). \~Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру. 07 травня 2024 року згідно із вимогами ч. 6\~ст. 187 ЦПК України\~суддя звернувся до Державної міграційної служби України, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та оскільки місцем реєстрації відповідача в позовній заяві вказано м. Маріуполь, суд з метою встановлення фактичного місця перебування відповідачів звернувся до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради та до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. (а.с. 22-24) 04 червня 2024 року до суду надійшли відповіді про відсутність відомостей як внутрішньо переміщеної особи. (а.с. 25-26) 04 червня 2024 року надійшла відповідь з Державної міграційної служби України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. (а.с. 27) Ухвалою судді від 10 червня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. (а.с. 28-29). 22 жовтня 2024 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». (а.с. 61-67) \~ \~ \~ \~Від відповідача 23 вересня 2024 року на електрону адресу надійшла заява, в якій останній заперечував щодо залишення позивачу прізвище « [PERSON] ». (а.с. 60) \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомив. (а.с. 34, 49,56) Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 13 вересня 2003 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, за актовим записом №648. (а.с. 12). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с. 16) Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України\~визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~ст.\~112\~СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 \~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved