Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

16 жовтня 2024 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн. Розгляд справи здійснюється без виклику сторін згідно ст. 270 ЦПК України. 18 жовтня 2024 року листом Вишгородського районного суду Київської області відповідача повідомлено про розгляд вказаної заяви та згідно ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України роз`яснено право про можливість подачі в строк до 24 жовтня 2024 року клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Разом з тим, у встановлений судом строк клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідачем не подано, а відтак, суд вирішує справу за наявними матеріалами, в межах строку встановленого ч. 3 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 11 жовтня 2024 року по даній справі прийнято рішення, яким позов [PERSON] до Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, третя особа Директор Литвинівського ліцею Сологуб А.О. про поновлення на роботі, про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Поновлено [PERSON] на роботі водієм службового автобуса Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області з 31 жовтня 2022 року. Стягнуто з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 154647 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок сім) гривень 30 копійок. Стягнуто з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь [PERSON] 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області в дохід держави судовий збір у сумі 992,40 гривень. Стягнуто з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь [PERSON] судовий збір у сумі 992,40 гривень. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК\~України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст.\~270\~ЦПК\~України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до частин першої - шостої статті 137\~ЦК\~України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи\~у разі\~відмови в\~позові покладаються на позивача. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141\~ЦПК\~України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до вимог ст.\~20\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача в суді представляв адвокат Андрейко О.І., що діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 21 березня 2023 року, ордеру № 1367266 від 21 березня 2023 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №132/10 виданого 06 листопада 1993 року, додатковою угодою до основного договору про надання правничої допомоги від 21 березня 2023 року. Пунктом 4.1. Додаткової угоди зазначено, що на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень «Замовника». Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Всього гонорар Адвоката складає 5000,00 гривень (п`ять тисяч грн.). Відповідно до акту приймання передачі виконаних робіт до договору та додаткової угоди про надання правничої допомоги, адвокат надав замовнику юридичні послуги на загальну суму 5\~000 грн., що включає в себе вивчення матеріалів справи, представництво інтересів замовника в судових засіданнях та вивчення матеріалів відзиву. Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених [PERSON] у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 5 000 грн. Відтак, з урахуванням критеріїв співмірності складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості вчинених нею дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 5 000 грн. є належним чином обґрунтованими і підлягають стягненню з Литвинівського ліцею Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області на користь [PERSON] . Підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, судом не встановлено, який є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом та обсягом наданих адвокатом послуг. Відтак подана заява про ухвалення додаткового рішення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved