Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

В березні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок пожежі, в якій просила суд винести рішення яким стягнути на користь неї з [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 652 397 грн. 15 коп.; стягнути з [PERSON] суму моральної шкоди у розмірі 200 000 грн.; стягнути судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 8 523,97 грн. та витрати на проведення судових експертиз в розмірі - 80 000 грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 19 жовтня 2021 у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] сталася пожежа, яку виявлено близько 20:30 год. того ж дня. Згідно з Технічним висновком № 70/2021 від 20 жовтня 2021 року щодо ймовірної причини виникнення пожежі є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні нагрівальних печей і димарів. Висновком експерта № 20-10-01/21 від 10 грудня 2021 року за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи встановлено, що причиною виникнення пожежі в будинку [ADDRESS] , є допущені порушення п.п. 2.9, 2.8, 2.12, 2.13 Правил пожежної безпеки в Україні при монтажі опалювальної печі (каміну) на твердому паливі. Монтаж опалювальної печі (каміну) на твердому паливі здійснено [PERSON] , що останнім не заперечується. Позивач вважає, що їй завдано шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача та із його вини, а тому на нього покладається обов`язок із її відшкодування. Представник позивача за ордером про надання правової допомоги [PERSON] надав заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] за ордером про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення та довідкою про доставку електронного документу, відзив на позовну заяву не подавала. Представник відповідача неодноразово подавала до суду заяву про відкладення слухання справи (а.с. 207, 214), в тому числі 06 листопада 2024 року через канцелярію суду надала заяву про відкладення слухання справи у зв`язку з хворобою (а.с. 243), однак до вказаної заяви не було додано документів підтверджуючих поважність неявки в судове засідання, тому суд не бере до уваги зазначену заяву, як таку, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами та відкладення розгляду справи виключно для затягування розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс повідомлення. Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці кадастровий номер 1221411000:02:020:0395, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Договором купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній садовим будинком від 18 червня 2020 року, зареєстрованого в реєстру за №639. (а.с. 17 - 22) 19 жовтня 2021 року у вищезазначеному будинку сталася пожежа, яку виявлено близько 20:30 годин того ж дня. Для ліквідації пожежі були викликані підрозділи ДСНС, які силою пожежних підрозділів ДПРЧ-3, ДПРС-18, ДПРЧ-60, ліквідували пожежу о 22:07 год. Згідно Договору доручення від 01 лютого 2020 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] за цим Договором повірений зобов`язується від імені і за рахунок довірителя здійснити пошук особи для монтажу стаціонарного каміну на дровах та контроль до повного закінчення монтажу стаціонарного каміну на дровах у садовому будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 27 - 28) Монтаж опалювальної печі (каміну) на твердому паливі здійснено [PERSON] , про що, зокрема, свідчать пояснення [PERSON] , які були надані в межах перевірки заяви [PERSON] за фактом пожежі, яка була зареєстрована у ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області до ЖЄО №17076 від 22 грудня 2021 року. (а.с. 224) Згідно з Технічним висновком № 70/2021 від 20 жовтня 2021 року щодо ймовірної причини виникнення пожежі, яка сталася 19 жовтня 2021 у житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , осередок пожежі знаходиться у внутрішньому просторі горищного приміщення в місці перетинання димовідвідної труби каміну з перекриттям або кроквою. Найбільш ймовірною причиною пожежі, яка сталася 19 жовтня 2021 року у житловому будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровськ область, Дніпровський район, м. Підгородне, є порушення правил пожежної безпеки при влаштуванні нагрівальних печей та димарів. (а.с. 32 - 38) Висновком експерта № 20-10-01/21 від 10 грудня 2021 року за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи на основі проведених досліджень визначено, що «осередок пожежі» в будинку [ADDRESS] , знаходиться у внутрішньому просторі горищного приміщення в місці перетину димовідвідної труби каміна з перекриттям та кроквами. Внаслідок конвективних процесів горіння визначився «очаговий конус пожежі». Встановлено, що причиною та механізмом виникнення пожежі в будинку [ADDRESS] , є загорання горючих матеріалів у внутрішньому просторі горищного приміщення в місці перетину димовідвідної труби каміну з перекриттям та кроквою внаслідок піролізу деревини до температури самозаймання. Причиною виникнення пожежі в будинку [ADDRESS] , є допущені порушення п.п. 2.9, 2.8, 2.12, 2.13 Правил пожежної безпеки в Україні при монтажі опалювальної печі (каміну) на твердому паливі. (а.с. 44 - 69) Згідно з Висновком експерта № 20-10-02//2021 від 18 січня 2022 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що розмір матеріальної шкоди, нанесеної будинку у домоволодінні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , в результаті пожежі, яка сталася 19 жовтня 2021 року складає 652 397 грн. 15 коп. (а.с. 76 - 118) На підставі Довіреності виданої 03 вересня 2020 року [PERSON] уповноважила [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які діють окремо один від одного, серед іншого, здійснювати реєстрації переобладнання, добудови, перебудови, узаконення будь-яких переобладнань, стосовно належного [PERSON] майна, а саме: садового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,06 га кадастровий номер земельної ділянки: 1221411000:02:020:0395, цільове призначення якої - 01.06 для колективного садівництва, для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: Дніпропетровськ область, Дніпровський район, м. Підгородне, садівниче товариство «ЕКСПРЕС». Позивач зазначає, що їй було завдано шкоду внаслідок неправомірних дій відповідача та із його вини, а тому на нього покладається обов`язок із її відшкодування, у зв`язку із чим позивачка звернулася до суду. В силу вимог ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно зі статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Цивільно-правова відповідальність може мати місце за наявності складу правопорушення, тобто при певних умовах, до таких належать: а) наявність шкоди; б) протиправність поведінки боржника; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; г) вина боржника. За змістом статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно зі статтею 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. У постанові ВС від 11.11.2021 у справі №910/7511/20 зазначено, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1)протиправної поведінки особи (боржника); 2)збитків, заподіяних такою особою; 3)причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та збитками; 4)вини особи, яка заподіяла збитки, у тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення не настає відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20). Водночас протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності). Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага тощо. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки. Вина заподіювача збитків є суб`єктивним елементом відповідальності і полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності. Положеннями стаття 1209 ЦК України визначено, що виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відповідно до ч.2 ст. 1210 ЦК України, шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Таким чином, з урахуванням правової позиції ВС та цивільного законодавства, оскільки стороною відповідача не заперечувався факт надання позивачу послуг з монтажу опалювальної печі (каміну) на твердому паливі, то матеріальна шкода завдана позивачу, як власнику будинку, внаслідок пожежі, яка відбулася через порушення п.п. 2.9, 2.8, 2.12, 2.13 Правил пожежної безпеки в Україні при монтажі опалювальної печі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Окрім того, позивач також вказувала, що через пошкодження її будинку вона зазнала моральної шкоди, які призвели до вимушених змін у життєвих стосунках, зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, тому з відповідача необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 200 000 грн. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд зауважує, що через пожежу, яка призвела до пошкодження будинку, позивачка втратила можливість проживати у зруйнованому будинку, вимушена була звертатися до експертів для проведення експертизи, адвокатів та суду задля захисту своїх прав, однак суд вважає, що сума в розмірі 200 000 грн. є неспівмірною з завданою відповідачем шкодою та моральними стражданнями позивачки. Виходячи з критерію розумності та конкретних обставин справи, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 50000 грн. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок пожежі підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 7023,97 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 80000,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 22, 323, 625, 1116, 1209, 1210, ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 76, 77, 79, 80, 82, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

Outcome: partial