Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Маханькова І.О., повноваження якої підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 27.07.2001 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 522. На обґрунтування позову зазначила, що 27.07.2012 між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Малолітніх або неповнолітніх дітей у шлюбі сторони не мають. Вказала, що у зв`язку із втратою любові один до одного, різними поглядами на сімейне життя і виконання подружніх обов`язків, позивач з відповідачкою припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити спільним інтересам сторін. Зазначила, що відновлення подружніх відносин є недоцільним. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, на момент звернення до суду з позовом відсутній. З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] адвокат Маханькова І.О. у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача. В заяві вказала, що позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому ЦПК України. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 27.07.2001 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 522, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відомості про наявність у подружжя неповнолітніх дітей відсутні, позивач вказав у позові, що спільних малолітніх або неповнолітніх дітей з відповідачкою не мають. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо, у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що підтверджується позивачем. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки позивач не має. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved