Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3910815. Відповідно до вказаного договору відповідачу було надано кредит у сумі 20000 грн. 00 коп. 13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення права вимоги № 07Т, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги до відповідача. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, станом на відступлення права вимоги сума заборгованості за кредитним договором № 3910815 від 27\~травня 2021 року складається з 88250 грн. 00 коп., з яких 20000 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 66250 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 2000 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією, і позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, згідно наявного в справі клопотання просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував (а. с. 116, 117, 120-121). Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився причини неявки суду не повідомив (а. с. 118, 127). Суд постановив проводити заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини по справі, дослідивши докази, що маються у справі надані позивачем на підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов`язання є кредитний договір, який укладається між сторонами відповідно до вимог ст.ст. 1046-1050, 1054-10561 ЦК України та відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, при цьому кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст. 1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України - боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що 27 травня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН», як позикодавцем, та відповідачем, як позичальником, був укладений договір про споживчий кредит №3910815, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20000 грн. 00 коп. зі сплатою\~1,\~25\~за кожен\~день користування\~кредитом,\~10,00%\~комісії за\~надання кредиту\~терміном до 21 червня 2021 року (а. с. 20-25), зобов`язавшись повернути кредит та сплатити проценти за його користування і комісію за надання кредиту, а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором та графіку платежів. 13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем укладено договір факторингу №07Т, за яким ТОВ «МІЛОАН» відступило позивачу право вимоги за договором споживчого кредиту №3910815 (а. с. 41-44). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №07Т від 13 вересня 2021 року вбачається, що за кредитним договором №3910815 розмір заборгованості складає 88250 грн. 00 коп., з яких 20000 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 66250 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 2000 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією, і право вимоги сплати заборгованості перейшло до ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» (а.\~с.\~12). Судом встановлено, що згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за спірним кредитним договором № 3910815 від 27 травня 2021 року складає 88250 грн. 00 коп., з яких 20000 грн. 00 коп. сума заборгованості за тілом кредиту, 66250 грн. 00 коп. сума заборгованості за процентами, 2000 грн. 00 коп. сума заборгованості за комісією (а.\~с. 13). Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача за кредитним договором № 3910815 від 27 травня 2021 року заборгованості у загальній сумі 88250 грн. 00 коп. є обґрунтованими та у відповідності до ст.ст. 611, 615 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду та судовий збір за подання апеляційної скарги (а. с. 56, 63, 93). Крім того, позивач вказує, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. На підтвердження вказаного позивач надає договір про надання правової допомоги №42649746 від 11 грудня 2023 року, акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 20 лютого 2024 року, додаткову угоду 003150411711 до договору про надання правової допомоги №42649746 від 09 лютого 2024 року (а. с. 15, 19, 28-30). Враховуючи зазначене, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 526-530, 533, 536, 549, 598, 610-615, 624-626, 638-643, 1046-10561 ЦК\~України;\~

Outcome: approved