Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу за домовленістю між сторонами, діти залишились проживати з відповідачем. У зв`язку з чим, судовим наказом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року у справі № 2-н/362/161/21 на користь відповідача з позивача було стягнено аліменти на утримання дітей. Як зазначає позивач, у серпні 2023 року відповідач залишила дітей на свою матір і повністю самоусунулась від утримання та виховання дітей. У зв`язку з наведеними обставинами, третя особа, як дідусь хлопчиків, на початку серпня 2023 року забрав дітей на проживання до себе. Зі слів дитини, забезпеченням, піклуванням, вихованням, розвитком дитини займається дідусь з бабусею, з якими дитині комфортно і затишно. Через наведені вище обставини, у провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом третьої особи до відповідача про позбавлення її батьківський прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 06.02.2024 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник надіслала до суду заяву про слухання прави у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами. Третя особа просила слухати справу у його відсутносі, позов підтримав. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. За ч.1 ст.16 ЦК України слід, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] з 07 жовтня 2005 року по 24 травня 2021 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що стверджується рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2021 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Судовим наказом Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 червня 2021 року у справі № 2-н/362/161/21 на користь відповідача з позивача було стягнено аліменти на утримання дітей. Як стверджується актом обстеження умов проживання від 09 серпня 2023 року № 87, складеним посадовими особами служби у справах дітей і сім`ї Васильківської міської ради, діти сторін проживають з дідусем та бабусею у приватному будинку в селі Здорівка, Обухівського району Київської області. Будинок є триповерховим, має 5 кімнат та допоміжні приміщення. Діти мають окрему кімнату з сучасними меблями, продукти харчування, одяг, тощо. Відносини в родині доброзичливі. Вказані обставини також стверджуються і актом обстеження умов проживання від 30 листопада 2023 року № 117. Як стверджується довідкою адміністрації Васильківського ліцею № 8, [PERSON] [INFO] у 2021/2022 навчальному році навчався у 2-А класі вказаного закладу. Протягом вересня 2022 року дитина відвідувала заняття у школі очно, починаючи з жовтня 2022 року, учень був присутній на уроках онлайн. Як стверджується характеристикою, виданою дирекцією Путрівського академічного ліцею від 11 жовтня 2023 року, [PERSON] [INFO] , з 01 вересня 2023 року навчається у вказаному закладі. Хлопчиком у навчальному закладі опікується дідусь, Мама [PERSON] не бере участі у житті класу, не цікавиться, як допомогти власному синові у навчанні. Як стверджується довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів Васильківського відділу ДВС в Обухівському районі Київської області від 31 січня 2024 року № 66492001 заборгованість позивача по сплаті аліментів на утримання дітей за період з червеня 2022 року по січень 2024 року становить 70 777, 65 грн. Як стверджується випискою по окремим витратам по картці позивача, останнім на картковий рахунок відповідача у період з січня 2022 року по травень 2023 року було сплачено аліментів на утримання дітей на суму 72 873, 50 грн. Крім того, за період з травня 2023 року по листопад 2023 року третьою особою від імені позивача було сплачено відповідачу аліментів на утримання дітей на загальну суму 19 450, 00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Аналізуючи вищевикладені доводи у їх сукупності, оцінюючи надані суду докази з позиції належності та допустимості, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з серпня 2023 року відповідач безпідставно отримувала аліменти на утримання неповнолітніх дітей, оскільки діти не проживають з відповідачем з серпня 2023 року, а знаходяться на утриманні третьої особи - дідуся [PERSON] , що підтверджено матеріалами справи, крім того, відповідач не надала доказів, що вона здійснює їх матеріальне утримання, а тому суд приходить до висновку, що позовніц вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст.104,110,112,115,180-183,185,191,192, 197 СК України, та

Outcome: approved