Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 22 серпня 2024 року через представника, адвоката Ганенка Романа Андрійовича, звернувся [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є членом садівничого товариства «Імпульс» та у 1991 році побудував садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 3222782600:07:015:0308. Державна реєстрація права власності позивача на зазначений садовий будинок не проведена. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю, бланк серія IV-КВ № 050091, зареєстрований 17 травня 1999 року № 2418, витягом з Державного земельного кадастру та інформаційною довідковою від 21 серпня 2024 року № 391831771 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Під час бойових дій у березні 2022 року, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків садовий будинок був знищений, що підтверджується Актом обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації на території Макарівської селищної територіальної громади від 03 серпня 2023 року № 124, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 120231110500003909 від 20 вересня 2023 року, талоном-повідомлення єдиного обліку від 20 вересня 2023 року № 4941 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, експертним звітом про обстеження садового будинку від 26 червня 2023 року № 49/2104-071-ТВ, Актом, складеного за результатами обстеження пошкоджених об`єктів від 01 липня 2023 року. У квітні 2024 року позивач звернувся до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України Макарівської селищної ради ( далі Комісія) щодо надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна шляхом фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості з використанням житлового сертифіката. Під час оформлення заяви адміністратор центру надання адміністративних послуг повідомив позивачу, про те, що в Державному реєстрі речових прав відсутні відомості про державну реєстрацію права власності на знищений садовий будинок, у зв`язку з чим відсутня можливість оформити заяву на отримання компенсації. У зв`язку з цим, для визнання права власності на знищений садовий будинок та права на компенсацію за знищений об`єкт нерухомого майна змушений звернутися до суду. Суд ухвалою від 26 серпня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановив відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Від представника відповідача 03 жовтня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення прийняти за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Відповідно до Довідки голови садового товариства «Імпульс» Решетняк В.Ф. від 22 квітня 2024 року № 12/04, [PERSON] є членом Садового товариства «Імпульс». Садовий будинок позивач побудував у 1991 році за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер 3222782600:07:015:0308 (Державний акт на право приватної власності на землю серія IV-КВ № 050091, зареєстрований 17 травня 1999 року №\~ 2418). Державна реєстрація права власності позивача на зазначений садовий будинок не проведена. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку визначені у статті 31 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Однак, на підставі Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затвердженої наказом Державної служби статистики України від 11 квітня 2016 року № 56, облік садових будинків у книзі погосподарського обліку не ведеться (Довідка Макарівської селищної ради від 22 липня 2024 року № 274). Таким чином, позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на належний йому садовий будинок, у визначеному законом порядку. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (стаття 328 Цивільного кодексу України). Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 Цивільного кодексу України). З огляду на викладені обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги у цій частині задовольнити і визнати за [PERSON] право власності на садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер 3222782600:07:015:0308. Вирішуючи вимоги щодо визнання права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, суд зазначає таке. Як зазначив позивач, що підтверджується наданими ним доказами, а саме: Актом обстеження нерухомого майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації на території Макарівської селищної територіальної громади від 03 серпня 2023 року № 124; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 120231110500003909 від 20 вересня 2023 року; талоном-повідомлення єдиного обліку від 20 вересня 2023 року № 4941 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, експертним звітом про обстеження садового будинку від 26 червня 2023 року № 49/2104-071-ТВ; Актом, складеного за результатами обстеження пошкоджених об`єктів від 01 липня 2023 року, садовий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 116,3 кв.м, внаслідок обстрілів з ракетних систем залпового вогню та ствольної артилерії зруйновний орієнтовно у березні 2022 року. Питання, що стосуються надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна регулюються Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі Закон № 2923-ІХ). Відповідно до преамбули закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. До пошкоджених об`єктів належить об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та пошкоджені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та можуть бути відновлені шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції чи реставрації, відновлення яких є економічно доцільним: а) квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки; б) об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки), в яких на момент пошкодження зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо яких отримано право на виконання будівельних робіт; в) складові частини об`єктів будівництва (квартири, інші житлові приміщення в будівлі), які після прийняття в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна, за умови що на момент пошкодження в об`єкта будівництва зведені несучі та зовнішні огороджувальні конструкції (крім світлопрозорих конструкцій та заповнення дверних прорізів), щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт; г) спільне майно багатоквартирного будинку, відмінне від земельної ділянки (пункт шостий частини першої статті 1 Закону № 2923-ІХ). Згідно із пунктом першим статті 2 Закону № 2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна є фізичні особи - громадяни України, які є, зокрема, власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Держава має позитивні обов`язки гарантувати ефективне використання визначених Конвенцією прав кожному, хто перебуває під її юрисдикцією. Порушення кожного з цих обов`язків є самостійною підставою відповідальності держави. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовної діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Відповідно до частини першої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Загальні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 Цивільного кодексу України, до яких належать, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, справедливість, добросовісність та розумність. Ураховуючи викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що позивач\~є власником\~садовогобудинку загальною площею 116,3 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 3222782600:07:015:0308., який був знищений, внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, а тому має право\~на надання\~компенсаціїшляхом фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості з використанням житлового сертифіката. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Судові витрати за клопотанням позивача з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved