Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

І. Позиції учасників справи Аргументи заявниці 19 серпня 2024 року [PERSON] , в інтересах якої діяв адвокат Куделя В.П., звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Заяву мотивувала тим, що: - вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час виконання військового обов`язку; - для отримання одноразової грошової допомоги члену сім`ї загиблого військовослужбовця (далі - одноразова грошова допомога) вона звернулася до [INFO] (далі - [INFO] ); - відповідно до висновку [INFO] заявниці відмовлено в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвища загиблого сина та його батька, [PERSON] , який помер [INFO] ; - метою встановлення факту родинних відносин є отримання одноразової грошової допомоги. У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися. 05 листопада 2024 року до початку судового розгляду подали заяву про розгляд справи без їх участі. Заяву просили задовольнити. Аргументи [INFO] [INFO] проти задоволення заяви заперечило. У додаткових поясненнях, що надійшли до суду 17 вересня 2024 року, представник [INFO], [PERSON]., зазначив, що: - заявниця не вказала причини неможливості одержання документа, що посвідчує факт родинних відносин, у позасудовому порядку, зокрема не звернулася до органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - орган ДРАЦС) з вимогою про внесення змін в актовий запис; - рішення суду про встановлення факту родинних відносин не може бути причиною внесення змін до актового запису цивільного стану; - саме орган ДРАЦС мав бути заінтересованою особою в цій справі. У судове засідання представник [INFO] не з`явився. 04 листопада 2024 року подав заяву про розгляд справи без його участі. [INFO] проти задоволення заяви заперечив. У поясненнях, що надійшли до суду 23 вересня 2024 року, представник [INFO] , [PERSON] , зазначив, що: - заявниця мала звернутися до органу ДРАЦС з вимогою про внесення змін в актовий запис; - заявниця не вказала спадкоємців померлого як заінтересованих осіб у справі, що свідчить про існування спору про право. У судове засідання представник [INFO] не з`явився. У поясненнях від 23 вересня 2024 року просив розглядати справу без його участі. ІІ. Процесуальні дії суду 28 серпня 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій призначив судове засідання на 24 вересня 2024 року. 24 вересня 2024 року суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху з підстав відсутності у адвоката заявниці, Куделі Володимира Петровича , електронного кабінету в ЄСІКС. 24 вересня 2024 року суд постановив ухвалу про продовження розгляду справи після усунення недоліків, призначив судове засідання на 15 жовтня 2024 року. На підставі заяви представника [INFO], [PERSON] від 14 жовтня 2024 року суд відклав розгляд справи на 05 листопада 2024 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Обставини, які встановив суд Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів міста Києва 23.05.1990, актовий запис № 1524, батьками (російською мовою) « [PERSON] », [INFO] , є (російською мовою) « [PERSON] » та (російською мовою) « [PERSON] » (а.с. 18). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 13.08.2024, актовий запис № 1524 від 23.05.1990 батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 19). Паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , орган, що видав 8032, 05.12.2019 (а.с. 21). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 31.03.2022, актовий запис № 7219. Відповідно до довідки про причину смерті № 010-1194 від 31.03.2022 причиною смерті [PERSON] стало ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї (а.с. 25). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом запису актів громадянського стану Палацу реєстрації одружених та новонароджених Виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів 08.12.1989, актовий запис № 6612, шлюб укладений між (російською мовою) « [PERSON] » та (російською мовою) « [PERSON] » (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.08.2024, актовий запис № 6612 від 08.12.1989 шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.08.2024 за № 00046436132, 09 грудня 2010 року в реєстрі зареєстрований актовий запис про шлюб № 6612 від 08.12.1989, зареєстрованим між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.06.2022, актовий запис № 529 від 15.01.2002 (а.с. 23). Відповідно до витягу за наказу військового комісара [INFO] (з адміністративно-господарської діяльності) № 18 від 26.02.2002 наказано провести поставку військовозобов`язаних запасу щодо призову на військову службу по загальній мобілізації з 26 лютого 2022 року солдата [PERSON] , 1990 року народження, до військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ) (а.с. 26). Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 21.05.2024 № 4085 поранення, яке призвело до смерті та причина смерті солдата [PERSON] , 1990 року народження, пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 34, 115). Відповідно до витягу за наказу начальника [INFO] по стройовій частині) № 159 від 07.06.2024 солдата [PERSON] , 1990 року народження, виключено зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку з його загибеллю [INFO] . Смерть пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 115-116). 06 червня 2024 року [PERSON] звернулася до [INFO] із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю сина, солдата [PERSON] , 1990 року народження (а.с. 35). Відповідно до висновку [INFO] від 27.06.2024 № 13/6192/с мати солдата [PERSON] , 1990 року народження, який помер [INFO] , [PERSON] не визначено право на одержання одноразової грошової допомоги. Батько, [PERSON] помер [INFO] ; згідно з витягами з ДРАЦСГ інформація щодо актових записів про зміну імені, про шлюб, про народження, про встановлення батьківства та про усиновлення відсутня (а.с. 42). Згідно з висновком, складеним Українським бюро лінгвістичних експертиз НАН України 02.08.2024 за № 056/1101-n українські прізвища « [PERSON] » і « [PERSON] » у свідоцтві про смерть [PERSON] , у свідоцтві про смерть та паспорті [PERSON] , та російський запис «[PERSON]» у свідоцтві про народження [PERSON] , є ідентичними (а.с. 41). ІV. Мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (пункт перший частини першої статті 315 ЦПК України). Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 560/17953/21 від 18 січня 2024 року дійшла висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Частиною другою статті 16 Закону № 2011-ХІІ встановлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках. Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: - діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; - вдова (вдівець); - батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); - внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); - жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; - утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Згідно з пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. При цьому для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки та врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Оцінка і висновки суду У справі, що розглядається: - [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком її сина, [PERSON] , який загинув [INFO] ; - установлення цього факту необхідне заявниці для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги; - установити зазначений факт у позасудовому порядку заявниця не може, оскільки [PERSON] і [PERSON] померли; - у наявних у матеріалах справи доказах запис зазначених прізвищ зафіксований переважно як « [PERSON] », що відповідає українському варіанту правопису. Інші подані документи органів державної реєстрації актів цивільного стану викладені російською мовою. Лише у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2022 прізвище чоловіка заявниці вказане як « [PERSON] » - розбіжності у записах прізвищ вказаних осіб, пов`язана з використанням російської форми прізвища « [PERSON] », яке, на жаль, було поширене за часів відновлення незалежності України; - з урахуванням принципу розумності, надані заявницею докази беззаперечно підтверджують, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . З огляду на викладене, суд задовольняє заяву повністю. Аргументи заінтересованих осіб щодо обов`язку заявниці звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану задля внесення змін до актового запису суд відхиляє. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VI від 01 липня 2010 року внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Чинне законодавство не визначає вичерпного переліку підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану. Ними, зокрема, можуть бути усиновлення, скасування або визнання усиновлення недійсним, визнання та встановленням факту батьківства, материнства, зміна прізвища, а також виправлення та доповнення відомостей. У будь-якому разі для внесення змін до актового запису цивільного стану слід констатувати наявність її підстави, яка пов`язано, зі зміною сімейного статусу особи чи зі зміною її персональних даних. Відмінність у написанні прізвищ, зумовлена використанням його російською форми в одному з них, не може вважатися підставою для внесення до актового запису цивільного стану. Хоча процесуальний закон і вимагає надати докази неможливості встановлення юридичного факту в позасудовому порядку, жодна норма чинного законодавства не встановлює обов`язку, у разі звернення до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, попередньо отримати відмову органу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису цивільного стану. Протилежний підхід вочевидь суперечить принципу розумності і не відповідає завданню цивільного судочинства. Доводи представника [INFO] про неповне визначення кола заінтересованих осіб і наявність у цій справі спору про право суд уважає необґрунтованими. У справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи (частина третя статті 42 ЦПК України). До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб зумовлюється тим, що із установленням окремих обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників. Окрім того, суд зауважує, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін. Під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Обґрунтовуючи наявність у цій справі спору про право, представник [INFO] , що встановлення факту родинних відносин може вплинути на права і обов`язки інших осіб, зокрема спадкоємців. Суд акцентує, що спір про право має бути реальним, а не гіпотетичним, таким, що може виникнути в майбутньому. Для існування спору необхідно встановити його учасників, а також характер цього спору. Тобто має існувати реальний конфлікт між сторонами у відповідних правовідносинах У поясненнях представник [INFO] не зазначив між ким конкретно виник спір щодо права на отримання одноразової грошової допомоги. До того ж, матеріали справи, зокрема висновок [INFO] від 27.06.2024 № 13/6192/с підтверджують, що будь-які інші особи, окрім заявниці, за отриманням одноразової грошової допомоги після смерті [PERSON] не зверталися. VІ. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Заявниця при поданні заяви сплатила судовий збір у сумі 605,60 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» № 1370741037 від 14.08.2024 (а.с. 8). Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. За таких обставин, судовий відшкодуванню на користь позивачки не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved