Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

В липні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/2549/82/943531 укладеною 23.11.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого зі всіма правами та обов`язками є ТОВ «ФК «Кредит Капітал». Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеної 23.11.2020 року Заяви відповідач отримав від АТ «Райффайзен Банк» кредит в розмірі 32600,00 грн строком на 48 місяців, шляхом безготівкового переказу перерахувавши кредитні кошти на його поточний рахунок. Відповідач в свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Проте відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 44010,24 грн, яка складається з: 32531,47 грн заборгованість за тілом кредиту; 11478,77 грн заборгованість за процентами. 19.06.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №114/2-62, відповідно до умов якого право вимоги за кредитними договорами, укладеними між АТ «Райффайзен Банк» і боржниками, вказаними в Реєстрі боржників, було відступлено на користь позивача. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивач надсилав відповідачу досудову вимогу з повідомленням про відступлення прав вимоги АТ «Райффайзен Банк» для ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» та про зобов`язання відповідача погасити заборгованість за кредитним договором. Однак, відповідач добровільно свого кредитного зобов`язання не викв. Тому ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 44010,24 грн та судовий збір 2422,40 грн. Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.09.2024 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається із повідомлення старости Щуровецького старостинського округу Ізяславської міської ради Шепетівського району Хмельницької області № 42/12.16-06 від 24.09.2024 року, місце проживання [PERSON] зареєстроване у [ADDRESS] . Надіслана [PERSON] судова повістка повернулася до суду із повідомленням про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Такі дані вказані у поштовому повідомленні, яке повернулося до суду у зв`язку з неможливістю вручення судової повістки на 29.10.2024 року на 10 год. 00 хв. Іншої адреси свого місця проживання чи перебування [PERSON] суду не повідомив. Тому у зв`язку з відсутністю [PERSON] за адресою місця реєстрації суд вважає, що він повідомлений належним чином. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк») та відповідачем на картка» №010/2549/82/943531, відповідно до умов якої банк відкриває картковий рахунок № [NUMBER] в гривнях, випускає та надає клієнту пк, а також проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням пк або її (їх) реквізитів відповідно до правил платіжних систем. Тарифна модель: кредитна картка «100 днів». Згідно п.1.4.1 розмір поточного ліміту на дату початку кредитування становить 32600 грн. Пунктом 1.5 заяви визначено, що строк кредиту становить 48 місяців. Відповідно до п.1.6 заяви процентна ставка фіксована становить 48 % процентів річних. Дата сплати щомісячного платежу до 20 числа кожного календарного місяця. [PERSON] також підписав заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» № 010/2549/82/943531, де зазначено, що сума кредиту 32600,00 грн, строк 48 міс., тарифна модель кредитна картка «100 днів». [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка». В матеріалах справи також міститься виписка по рахунку [PERSON] від 13.06.2024 року. Відповідач наразі порушує умови кредитного договору - не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту. 16.06.2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладений Договір про відступлення права вимоги №114/2-62, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» за плату права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» прийняло належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] 22.05.2024 року ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» направило на адресу відповідача досудову вимогу по кредитному договору №010/2549/82/943531 від 23.11.2020 року та 27.05.2024 року повідомлення-вимогу по вказаному договору, в яких зазначено, що між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» укладений Договір про відступлення права вимоги, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 44010,24 грн, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Проте відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України(положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 23.11.2020 року [PERSON] уклав з АТ «Райффайзен Банк» кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредитні кошти, а [PERSON] зобов`язався повернути кредити та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договорами. У подальшому банк відступив ТОВ «ФК «Кредіт-Капітал» право вимоги за вказаним кредитним договором. Належним чином [PERSON] умови укладеного договору не виконував, несвоєчасно та не у повному обсязі погашав кредит та не сплачував нараховані відсотки за його користування. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконав обов`язки за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором. Так, за приписами п.п. 3, 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц). Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України» та ч.ч. 1, 2 ст. 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Національний Банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни. Відповідно до п. 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року, №75, банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри як особові рахунки та виписки з них. Відповідно до п. 62 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Згідно з п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Вказаний розрахунок відповідає умовам укладеного між сторонами договору, підтверджується матеріалами справи. Доказів на його спростування та свого котррозрахунку відповідачем суду не представлено. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved