Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши який, просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти, на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання, у розмірі 1/6 частки від доходу платника аліментів, щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення сином 23-річного віку за умови продовження навчання. В обґрунтування позову вказала, що з лютого 2024 року шлюб з відповідачем розірвано, вона із сином [PERSON] проживають окремо, син перебуває на її утриманні. Син досяг повноліття і з 01.09.2023 навчається у Державному університеті економіки і технологій на денній формі навчання. Відповідач є офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, однак не надає допомоги на утримання сина. Оскільки самостійно забезпечити себе і повнолітнього [PERSON] позивач не має можливості, звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2024 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем 31.10.2024 подано відзив на позовну заяву, в якій він вказує, що твердження позивача щодо самостійного утримання сина не відповідають дійсності, оскільки щоразу, як до відповідача син звертається за грошовою допомогою, таку допомогу він отримує, а тому визнає вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від заробітку або у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, щомісячно. Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 від доходів відповідача. Відповідач скористався правом надання відзиву, заяв та клопотань про розгляд справи за його участі у судовому засіданні не надходило. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, із урахуванням поданих ними заяв, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.4, 21). Як слідує з витягу № 479 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.10.2024, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Між Державним університетом економіки і технології та [PERSON] 26.07.2023 укладено договір № ОП-7071/2023 про надання освітніх послуг, предметом якого є надання [PERSON] освітньої послуги за денною формою навчання у період з 01.09.2023 по 30.06.2026 за спеціальністю «Гірництво» на факультеті «Технологічний інститут». Плата за надання освітніх послуг у повному обсязі становить 82500,00 грн (а.с.23-25). Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Із аналізу положень ст. 199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду встановлено, що позивач з 03.01.2022 по теперішній час працює медичною сестрою загальної практики сімейної медицини Лозуватської амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП Лозуватської СР «ЦПМСД», де отримує стабільний дохід у розмірі 16000,00 грн щомісячно (а.с.19, 20). За даними з Єдиного реєстру судових рішень, рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2024 у справі № 177/2266/24 із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку, щомісячно, із 25.09.2024 і до повноліття дитини. Як вказує у відзиві відповідач, окрім аліментних зобов`язань він несе витрати на оренду квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки власного житла не має. Орендна плата становить 5000,00 грн щомісячно (а.с.35-39). Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. Щодо застосування ст. 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 №3, у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Однією з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, фактично перебуває на утриманні своєї матері, із якою проживає. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу, часткове визнання відповідача позовних вимог. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, які підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань з доходів відповідача у розмірі 1/6 від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved