Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Короткий зміст заяви Заявник [PERSON] ,заінтересована особа: територіальна громада м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради звернулася до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] в м. Чернівці померла її бабуся [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що після смерті бабці вона звернулася до приватного нотаріуса Тумак А.М. із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно, як спадкоємиця першої черги спадкування, оскільки її мати [PERSON] , [INFO] , донька бабці, померла [INFO] , та її дід [PERSON] , [INFO] , чоловік бабці та батько моєї матері, помер [INFO] . Зазначає, що до складу спадкового майна входить квартира [ADDRESS] , яка належала бабусі на підставі договору свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1993 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2020 року на частку посвідченого приватним нотаріусом Тумак А.М. Стверджує, що станом на момент смерті [PERSON] , її постійним місцем проживання було зареєстроване місце проживання бабці місто Чернівці, квартира [ADDRESS] , що підтверджується, комісійним актом від 07 серпня 2024 року складеного ПП «Порядок в домі», зі змісту якого вбачається, що вона дійсно проживала без реєстрації разом із бабусею [PERSON] по день її смерті за адресою - [ADDRESS] (до перейменування Комарова), що підтверджується довідкою про склад сім?ї та комісійним актом. Посилається на те, що встановлення факту сумісного проживання їй необхідно для оформлення спадщини після смерті бабусі. Вважає, що проживаючи фактично сумісно із спадкодавцем у квартирі [ADDRESS] , без реєстрації, вона вступила у володіння спадковим майном, яке належало бабусі. Стверджує, що хоча вона і не була зареєстрована на час смерті бабусі [PERSON] у квартирі, проте постійно проживала із нею, а тому не подавала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, вважаючи, що прийняла спадщину. Зазначає, що після звернення до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] постановою приватного нотаріуса Тумак А.М. від 02.08.2023 року заN? 210/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з огляду на те, що вона не надала документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить задовольнити заяву та встановити факт сумісного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Рух справи та позиція сторін Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2024 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання представник заявника [PERSON] , адвокат Валешна О.П. не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені вимоги підтримують повністю. Представник заінтересованої особи - Осовська М.М. у судове засідання не з`явилася, 27.09.2024 року подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, а також зазначила, що проти заявлених вимог [PERSON] вона не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду, за місцем її проживання. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Досліджені докази та застосовані норми права Судом встановлено, що [INFO] в м. Чернівці померла моя бабуся [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 01 березня 2022 року відділом ДРАЦС у м. Чернівці західного міжрегіонального управління МЮ(м. Івано-Франківськ), актовий запис N? 588 (а.с.20). Мати заявниці - [PERSON] , [INFO] , донька спадкодавиці, померла [INFO] , та дід заявниці - [PERSON] , [INFO] , , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть, свідоцтвами про народження, свідоцтвами про шлюб (а.с.14-19). [PERSON] звернулася\~до приватного\~нотаріуса Тумак\~А.М.\~із заявою\~про прийняття\~спадщини за\~законом на\~спадкове майно,\~як спадкоємиця\~першої черги\~спадкування. Постановою\~приватного нотаріуса\~Тумак А.М.\~від 02.08.2023\~року за\~N?\~210/02-31\~їй було\~відмовлено у\~вчиненні нотаріальної\~дії з\~огляду на\~те,\~що вона\~не надала\~документів,\~які б\~свідчили про\~те,\~що вона\~постійно проживала\~разом із\~спадкодавцем на\~час відкриття\~спадщини (а.с.22). До складу спадкового майна входить квартира N? [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі договору свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1993 року, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2020 року на частку посвідченого приватним нотаріусом Тумак А.М., що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.23-25). Станом на момент смерті [PERSON] , постійним місцем проживання заявниці було зареєстроване місце проживання моєї бабусі [ADDRESS] , що підтверджується, комісійним актом від 07 серпня 2024 року складеного ПП «Порядок в домі», зі змісту якого вбачається, що [PERSON] дійсно проживала без реєстрації разом із бабусею [PERSON] по день її смерті за адресою - [ADDRESS] (до перейменування Комарова) (а.с.21) У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоемець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Вказане означає, що для підтвердження прийняття спадщини особі необхідно доводити саме обставини на підтвердження факту спільного постійного проживання із спадкодавцем на момент смерті. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця за місцем проживання спадкоємця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як встановлено\~судом [PERSON] , не була зареєстрована на час смерті бабці [PERSON] у квартирі, проте постійно проживала із нею, що підтверджується комісійним актом, довідками про реєстрацію останне місце проживання, тому не подавала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, вважаючи, що прийняла спадщину. Таким чином, заявник [PERSON] спадщину після смерті своєї бабусі фактично прийняла, оскільки на момент смерті спадкодавиці проживала разом із нею у кв. [ADDRESS] . Встановлення вказаного у заяві факту необхідно заявнику для оформлення спадщини на частину спадкового майна, яке залишилося після смерті її бабусі, тобто він має для неї юридичне значення, в іншому порядку встановити цей факт вона можливості не має. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі Дж. К. та інші проти Швеції (J.K. And Others v. Sweden) ЄСПЛ розкрив загальні рамкові та дефініційні питання стандарту доказування, зокрема зазначивши, що у цивільних справах суддя повинен вирішити справу на основі «балансу ймовірностей» - немає необхідності, щоб суддя мав бути повністю переконаний у істинності кожного фактичного твердження заявника, достатньо того, щоб на підставі доказів, представлених заявником цілком ймовірно можливо б було дійти висновку, що вимога цього заявника є достовірною. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявник, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] постійно проживала разом із своєю бабусею [PERSON] , по день смерті останньої, тобто, до [INFO] , у квартирі кв. [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved