Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

21 червня 2024 року представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 11.03.2020 року АТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору № 2001574797301, видано [PERSON] кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 2500,00 гривень, який пізніше було збільшено до 48100 гривень. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка станом на 30.04.2024 складає 79117,15 гривень, з яких: 47949,50 гривен заборгованість за кредитом; 31167,65 гривень заборгованість процентами Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість у сумі 79117,15 гривень., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 гривень. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 05 вересня 2024 року позов прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст.\~178\~ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористалась. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, натомість в прохальній частині позову зазначила, що просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 11 березня 2020 року [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» із заявою № 2001574797301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, погодившись із викладеними у ньому умовами, що підтверджується підписом у заяві. 11 березня 2020 року [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. На підставі укладеного між сторонами Договору, відповідач отримав кредит в розмірі 2500,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту, встановленого на видану йому кредитну картку, із стандартною процентною ставкою із процентною ставкою 47,88 %. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001574797301, [PERSON] неодноразово було змінено кредитний ліміт, а саме: 11.09.2020 року збільшено до 6250,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 15.10.2020 року - до 15625,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 17.11.2020 року - до 27625,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 15.12.2020 року - до 42641,00,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 21.01.2021 року - до 45287,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 22.04.2021 року - до 45990,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 19.05.2021 року - до 47100,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %; 17.06.2021 року - до 48100,00 гривень, із процентною ставкою 47,88 %. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.\~628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, всупереч умов кредитного договору [PERSON] , належним чином не виконував покладені на нього обов`язки щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Відповідач [PERSON] не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за кредитним договором, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 30.04.2024 року складає 79117,15 гривень, з яких: 47949,50 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 31167,65 гривень - заборгованість за відсотками. Позивач звертався до відповідача з письмовою вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань від 01.05.2024 року № КНО-44.2.2/196, в якому просив погасити наявну заборгованість за кредитним договором в сумі 79117,15 гривень, яку відповідно до Списку № 20240501_ПУМБ_655_2 направлено на адресу відповідача рекомендованим листом. Проте, дана вимога залишилась без належного реагування. Відповідно до ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530\~ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено судом, відповідач отримав та використовував кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості по кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 2001574797301 від 11 березня 2020 року, станом на 30.04.2024 року в розмірі 79117,15 гривень, з яких: 47949,50 гривень - заборгованість за сумою кредиту; 31167,65 гривень - заборгованість за відсотками. За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. З звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 221 від 11 червня 2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved