Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

15.05.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, в якому просив розірвати шлюб, укладений між сторонами 07.11.2017 та визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з ним як батьком. Ухвалою суду від 17.05.2024 позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини роз`єднані в окремі провадження. Позов про визначенням місця проживання малолітньої дитини [PERSON] мотивує тим, що він з 07.11.2017 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин між сторонами залишилась проживати разом з ним та перебуває на його утриманні. Він з донькою проживає у трикімнатній квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. Відповідачка проживає окремо з квітня 2024 року, а саме переїхала проживати до своїх батьків у м. Павлоград Дніпропетровської області. При цьому між ними існує спір щодо місця проживання малолітньої доньки. Відповідачка висловлює погрози, що забере доньку до себе та виїде в м. Харків чи м. Суми. Він вважає, що донька має залишитись проживати разом з ним, оскільки він має власне житло, працевлаштований, донька обліковується в медичних установах м. Запоріжжя, він постійно слідкує за станом її здоров`я, розвитком, виховує та піклується про неї, у нього з донькою є психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Відповідачка власного помешкання не має, не працевлаштована, не суб`єктом підприємницької діяльності, не має самостійного доходу. В останній час вона не знаходить спільної мови з дитиною, між ними виникають сварки. Донька висловлює бажання проживати в м. Запоріжжі, в своїй квартирі. Оскільки між сторонами не вирішено питання щодо місця проживання малолітньої доньки, то позивач звернувся до суду з вказаним позовом та впевнений, що найкращим інтересам дитини буде відповідати місце проживання дитини саме з батьком. Ухвалою суду від 20.05.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче засідання. 07.06.2024 від начальника відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява про заміну третьої особи у даній справі на Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. Ухвалою суду від 10.06.2024 замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а саме відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради на Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району. 10.06.2024 від позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 14.08.2024 від Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району надійшов висновок орану опіки та піклування. Ухвалою суду від 05.09.2024 підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснив, що малолітня донька [PERSON] проживає разом з ним у квартирі [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. Для дитини створені усі умови для нормального розвитку та виховання, зокрема, вона має окрему кімнату, яка обладнана необхідними меблями, у доньки є усе необхідне, у т.ч. одяг, необхідні меблі, прилади для навчання, наразі вона вступила у 1-й клас школи, навчається як он-лайн, так і оф-лайн. Він працює лікарем-стоматологом, його дохід в середньому становить 100 тис. на місяць. На даний час шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Відповідачка проживає окремо, але він не перешкоджає матері спілкуватись з дитиною, вони проводять разом певний час. При цьому сторони не можуть прийти до спільної згоди з питання, з ким повинна постійно проживати донька. Представник позивача - адвокат [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги позивача підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу місця проживання їх малолітньої доньки [PERSON] , вони не можуть дійти спільної згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина. Відповідачка має намір ізолювати дитину від батька шляхом переїзду на тривалий час до своїх рідних в м. Павлоград Дніпропетровської області. Також відповідачка неодноразово мала наміри виїхати з дитиною для проживання до м. Харків або до м. Суми. Незважаючи на те, що орган опіки та піклування самоусунувся від надання об`єктивного висновку про доцільність проживання дитини разом з батьком, посилаючись на відсутність спору між сторонами, вважає висновок таким, що має політичний відтінок, пов`язаний воєнним станом та не бажанням брати на себе обов`язки стосовно висвітлення переваг позивача у вказаній справі. Натомість позивач має своє житло з ремонтом, побутовою технікою, він працевлаштований та має достатній дохід, веде здоровий спосіб життя, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, піклується про доньку, ніколи не перешкоджав побаченням дитини з матір`ю. У дитини є, зокрема, окрема кімната з ліжком, шафою для одежі, письмовим столом для виконання шкільних занять. [PERSON] ходить до школи, яка розташована поруч з будинком, в якому вона проживає з батьком. Донька сторін стоїть на обліку у сімейного лікаря в поліклініці Хортицького району м. Запоріжжя. В той же час відповідачка не має свого власного житла, не має постійного доходу, не зможе облаштувати дитини належні умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволені позову відмовити, оскільки вважає, що малолітня донька повинна проживати разом з нею. При цьому зазначила, що на даний час вона проживає у м. Павлоград Дніпропетровської області у трикімнатній квартирі своєї бабусі. Разом з нею проживають батько, який є інвалідом 2-ї групи у зв`язку психічним захворюванням, а також її баба та дід, які є пенсіонерами. Дід нещодавно переніс інсульт. Вона власних доходів не має, проживає за рахунок пенсії свої рідних. Між нею та позивачем виник конфлікт щодо того, з ким із них буде проживати донька, оскільки вважає, що батько є занадто лояльним до доньки, а вона більш сувора до неї, але дівчинка має проживати з матір`ю. При цьому не заперечує, що у позивача створені належні умови для проживання та виховання доньки, які вона на даний час надати їй не може. Батько повністю утримує доньку та піклується про неї. Вона любить доньку, спілкується з нею, здебільше по відеозв`язку. Представник органу опіки та піклування - Рябчук А.О. в судовому засіданні пояснила, що на час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини, було встановлено, що малолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . В ході відвідування вказаної квартири було встановлено, що умови в квартирі створені, зроблений сучасний ремонт, наявні меблі, побутова техніка, підключені комунікації. Для дитини є окрема кімната, в якій є місце для сну, все необхідне для розвитку та навчання. Також була проведена бесіда з малолітньою дитиною та з`ясовано, що її мама проживає в іншому місці, вона її давно не бачила. Стосовно питання щодо бажання проживати з одним з батьків, дитина відповіла, що хоче проживати лише з татом. Також було обстежено місце проживання відповідачки, яка на той час проживала за адресою: [ADDRESS] , яка під час відвідування повідомила, що не заперечує, щоб донька проживала з батьком. Крім того на засіданні комісії з питань захисту прав дитини були вислухані думки обох батьків, де [PERSON] теж не заперечувала проти проживання її доньки разом з батьком, але повідомила, що також бажає приймати участь у житті дитини, бачитись з нею, спілкуватись. На підставі зібраної інформації та відповідно до чинного законодавства було складено відповідний висновок про недоцільність визначення місця проживання дитини у зв`язку з відсутністю між сторонами такого спору. Просить суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з ч.2, ч.8, ч.9 та ч.10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини, насамперед, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141,150,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.11.2017, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2024, яке набрало законної сили 11.07.2024. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після припинення шлюбних відносин сторін залишилась проживати з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а саме у квартирі, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.2015, який посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО Корнієнко Я.С., зареєстрований в реєстрі за №1776. Малолітня [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 16.08.2018. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.06.2024 за №10-08/1848, малолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] у трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій зроблений сучасний ремонт, чисто та прибрано, в наявності меблі та сучасна побутова техніка, підключені усі комунікації. Дитина мешкає у окремій кімнаті, має місце для сну і відпочинку, одяг, взуття за віком і сезоном, іграшки, засоби особистої гігієни, шкільне приладдя, телефон для навчання та розвитку, продукти харчування в достатній кількості. Батько в день працює, догляд за дитиною здійснює няня, яка перебуває разом з дитиною протягом дня. Стосунки в сім`ї добрі та дружні. Під час спілкування дитина виявила бажання жити з батьком. Також встановлено, що позивач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, має стабільний дохід та орендує стоматологічні кабінети у ФО-П [PERSON] з 01.04.2019 та впроваджує стоматологічну практику за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS], [ADDRESS] . Відповідно до характеристики від 10.05.2024, наданої ФО-П [PERSON] , позивач зарекомендував себе як відповідальна, комунікабельна, ініціативна та платоспроможна особа. З повагою відноситься до колег та пацієнтів, дотримується правил внутрішнього розпорядку. Відповідно до характеристики від 15.05.2024, яка надана головою правління ОСББ «Металургів 17»» [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та виявив себе як ввічливий співмешканець, у якого немає шкідливих звичок. Нарікань на поведінку [PERSON] від сусідів не надходило. Також встановлено, що [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується відповідними довідками КНП «ОКЗ НПД» ЗОР. Згідно з довідкою Запорізького колегіуму «Мала гуманітарна академія» ЗМР від 14.05.2024 вих. №01-19/140, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , були подані документи для зарахування дочки до 1-го класу вказаного учбового закладу. Згідно з довідкою КНП «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5» від 14.05.2024, [PERSON] , 2018 р.н., має декларацію з лікарем педіатром вказаної медичної установи - [PERSON] 27.06.2024 спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР спільно з фахівцем ВСР по Хортицькомй району Запорізького міського центру соціальних служб (ЗМЦСС) проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , яка розповіла, що вона проживає з батьком. Коли у тата вихідний вони разом гуляють у парку, їдять морозиво і батьку купує все, що вона попросить, але коли він на роботі, до них додому приходить няня. Мама проживає в іншому місті, вона давно її не бачила. Стосовно питання щодо бажання проживати з одним з батьків, дівчинка відповіла, що хоче проживати лише з батьком. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї ВСР по Хортицькому району ЗМЦСС від 27.06.2024, ознак складних життєвих обставин в сім`ї [PERSON] не виявлено. Також судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на час звернення позивача до суду проживала за адресою: [ADDRESS] у орендованій квартирі. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.06.2024 за №10-08/1849, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] сама. В квартирі зроблений косметичний ремонт, чисто та прибрано, в наявності меблі та побутова техніка, підключені усі комунікації. Зі слів матері дитина налаштована проти неї, не хоче проживати разом з матір`ю, тому що батько та його батьки налаштовують дитину проти неї, батько заохочує доньку, балує, постійно купує іграшки. Вона не проти щодо проживання доньки з батьком заради спокійного психологічного стану доньки, але за умови, якщо батько не буде перешкоджати їй бачитися з дитиною. Під час судового розгляду встановлено, що відповідачка [PERSON] нещодавно переїхала до м. Павлоград Дніпропетровської області, де з її слів мешкає у квартирі своєї бабусі. Разом з нею проживають батько, який є інвалідом 2-ї групи, а також її баба та дід, які є пенсіонерами. Вона не працює, стабільного доходу немає. Відповідно до висновку орану опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району №21.04/03-30/479 від 26.07.2024, з огляду на відсутність спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини, орган опіки та піклування не має правових підстав для визначення місця проживання дитини. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що малолітня [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з батьком - позивачем [PERSON] , перебуває на його утриманні та виховані, батько піклується про розвиток, стан здоров`я та навчання дитини, забезпечує її побутові потреби тощо. Батько [PERSON] має власне житло та стабільний дохід. Дитина навчається в місцевій школі. Під час спілкування зі спеціалістом відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР та фахівцем ВСР по Хортицькомй району Запорізького міського центру соціальних служб (ЗМЦСС) дівчинка висловила бажання проживати з батьком. Відповідачка [PERSON] , яка проживає окремо, вказані обставини не оспорювала та зазначала, що батьком для дитини дійсно створені усі належні умови для проживання та виховання, які вона наразі надати дитині не може. Водночас, [PERSON] наполягала, що донька повинна мешкати разом з нею, оскільки вона її любить, дівчинці слід мешкати з матір`ю, іншим чином свої заперечення проти позову не обґрунтувала. При цьому суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків. При вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. В даному випадку суд враховує, що умови проживання позивача, який як за місцем роботи, так і за місцем мешкання характеризується виключно з позитивної сторони, є належними для проживання дитини, ним створені усі умови для належного проживання, виховання та розвитку доньки. Натомість у матері дитини наразі відсутні належні умови для проживання, розвитку та виховання дитини, вона власного житла не має, не працює та доходу немає. Також судом не встановлено виключних обставин, коли малолітня дитина, яка наразі проживає з батьком та висловила своє бажання проживати з ним і далі, може бути з ним розлучена. Оцінюючи висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, суд враховує викладені у ньому обставини, проте не погоджується з тим, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання їх доньки, оскільки встановлені судом обставини, зокрема, взаємовідносини сторін, відсутність договореності щодо визначення місця проживання дитини або інших відомостей щодо самостійного врегулювання цього питання батьками тощо, свідчать про наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання їх малолітньої доньки. Про наявність спору між сторонами про визначення місця проживання дитини свідчить сам факт заперечення [PERSON] проти задоволення цієї позовної вимоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 11.12.2023 у справі № 523/19706/19 зазначено, що передбачена частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України обов`язковість висновку органу опіки та піклування у відповідних категоріях цивільних справ не може абсолютизуватися. У разі, якщо з тих чи інших причин такий висновок отримати не можна, суд має вирішити спір за наявними у справі доказами. Якщо з тих чи інших причин орган опіки та піклування відмовиться надати свій висновок у справі, де за приписами частин четвертої та п`ятої статті 19 СК України надання ним такого висновку є обов`язковим, ця обставина не означає неможливості розгляду та вирішення спору. Протилежний підхід є рівнозначним відмові у доступу до правосуддя і означав би порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, з урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, з максимально можливим урахуванням інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхідним визначити місце її проживання з батьком позивачем [PERSON] . Також суд враховує, що відповідачка має можливість приймати участь у вихованні доньки в рівній мірі з батьком дитини, при цьому, як вже зазначалось, батько має всі умови для проживання та виховання дитини, достатній фінансовий стан для утримання дитини та її забезпечення, тому дитину слід залишити проживати саме з ним, що буде повністю відповідати правам та інтересам дитини, яка має повне право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю.

Outcome: approved