Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Представник позивача ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" Костюшок П.М. звернулася до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами. Свій позов обґрунтовує тим, що 13.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №8252924. Вказаний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника. Кошти надані у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. При цьому відповідач підписанням Кредитного договору підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами та правилами надання кредитних коштів. Також 01.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 101355775, який в свою чергу укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальник, який створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та мобільний додаток чи інші засоби. Так відповідно до вказаного договору кредитні кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомився наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками, ознайомився з усіма його умовами, які йому є зрозумілими. 27.10.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру Боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 13.05.2023 № 8252924 в сумі 47 957 грн. 45 коп. з яких 10 710 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 35 547 грн. 45 коп. сума заборгованості за відсотками, 1700 грн. заборгованість за комісією. Крім того, відповідно до витягу з реєстру Боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором від 01.06.2023 № 101355775 в сумі 29 457 грн. 15 коп. з яких 8 095 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 21 362 грн. 15 коп. сума заборгованості за відсотками. Також, 19.04.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 5479712, який підписано електронним підписом позичальника, згідно з умовами якого позикодавець надав позичальнику кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом. 13.12.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13-12/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру Боржників за кредитними договорами, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 27 940 грн., з яких 9000 грн. 00 коп., заборгованість за основною сумою боргу та 18 940 грн. за заборгованістю за відсотками. З моменту отримання прав вимоги до відповідача [PERSON] за вказаними кредитними договорами, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 105 354 грн. 60 коп., яку і прохає представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» стягнути з останнього на його користь, а також понесені судові витрати. 17.05.2024 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено розгляд такої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23.09.2024 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які ним усунуто 01.10.2024. 03.10.2024 постановлено ухвалу про продовження розгляду цивільної справи, який призначено на 29.10.2024. Представником позивача у самому позові вказано про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачу [PERSON] ухвала про відкриття провадження та копія позову з додатками до нього надсилалась за зареєстрованою адресою її проживання, однак конверт з вказаними документами повернувся до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Також до суду повернуто конверт з повідомленням про судовий розгляд справи, який призначався на 11.07.2024 та на 20.08.2024, що надсилались [PERSON] рекомендованими листами, з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Також конверт з повідомленням про проведення судового розгляду справи 29.10.2024, який адресований відповідачеві [PERSON] , повернуто до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, про розгляд справи [PERSON] повідомлений згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. 13.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір про споживчий кредит № 8252924. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 17 000 грн., строком на 105 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із процентною ставкою 3 % та зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1\~700 грн., яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту (а.с.9-14). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Вказаний кредитний договір відповідач [PERSON] підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором U17335. Крім того відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту №8252924 (а.с.15). Відповідно до умов п. 3.2.6 кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу права за цим договором на користь третіх осіб в будь який час протягом строку цього договору без згоди позичальника. Відповідач [PERSON] свої кредитні зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав в частині повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 47\~957 грн. 45 коп., яка складається з основного боргу в сумі 10 710 грн., та відсотків 35 547 грн. 45 коп., суми заборгованості за комісією 1 700 (а.с. 21). Крім того, 01.06.2023 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101355775 та паспорт споживчого кредиту. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит у розмірі 15 000 грн., строком на 105 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із процентною ставкою 3 % та зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1\~500 грн., яка нараховується одноразово в момент видачі кредиту (а.с.22-27). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Вказаний кредитний договір відповідач [PERSON] підписав електронним підписом з одноразовим ідентифікатором S97251. Відповідач [PERSON] свої кредитні зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав в частині повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 29 457 грн. 15 коп., яка складається з основного боргу в сумі 8 095 грн., та відсотків 21 362 грн. 15 коп. (а.с. 34). Кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу права за цим договором на користь третіх осіб в будь який час протягом строку цього договору без згоди позичальника - п. 3.2.6 Кредитного договору. 27.10.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 16-18). Із п.1.2. вищезазначеного договору вбачається, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ » набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 8252924 в сумі 47 957 грн. 45 коп., з яких 10 710 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 35\~547 грн. 45 коп. заборгованості за відсотками, 1\~700 заборгованість за комісією. При цьому, право грошової вимоги за кредитним договором № 101355775 , позивачем набуто в сумі 29\~457 грн. 15 коп., з яких сума заборгованості за основною сумою боргу становить 8\~095 грн., 21\~635 грн. 15 коп. заборгованості за відсотками (а.с. 20, а.с.33). Крім того, 19.04.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] в електронній формі було укладено Договір позики № 5479712. Згідно з умовами вказаного кредитного договору позикодавець надав позичальнику кредит, для задоволення власних потреб у розмірі 9 000 грн. строком на 80 днів, тобто до 08.07.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитом із процентною ставкою 3 % на день. Сторони кредитних зобов`язань по вказаному договору домовилися, що всі документи про надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором п. 9.1 Крім того даним договором, зокрема п. 4.7 передбачено, що сторони не обмежені в кількості разів укладення Додаткової угоди щодо продовження строку позики. 17.05.2023 ТОВ «Маніфою» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1, до Договору позики № 5479712 від 19.04.2023 відповідно до якої сторони погодили прлдовжити строк позики шляхом встановлення строку користування позикою за цією додатковою угодою. Строк користування позикою за цією додатковою угодою до 05.08.2023 (а.с.51). В подальшому між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Маніфою» 13.06.2023 та 10.07.2023 були укладені Додаткові договори до Договору позики № 5479712 ( а.с. 54-59). Відповідач [PERSON] свої кредитні зобов`язання перед ТОВ «ФК «Маніфою» не виконав в частині повернення коштів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 27 940 грн., яка складається з основного боргу в сумі 9 000 грн., та відсотків 18 940 грн. (а.с. 64). У випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором позикодавець має право без згоди позичальника відступити право вимоги за цим договором - п. 5.2.2. Кредитного договору. 13.12.2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13-12/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніюфою» права грошової вимоги - до Боржників, які вказані у реєстрі боржників (а.с. 60-62). Із п.1.2. вищезазначеного договору вбачається, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з Реєстру боржників за Договором факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 27 940 грн., з яких 9 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 18 940 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.63). Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема і в наслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають наслідки встановлені договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків - ч.1 ст. 626 ЦК України. Згідно з ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ст.. 1049 ЦК України. Встановлено, що після відступлення права вимоги відповідач [PERSON] не здійснювала платежів за жодним із укладених договорів для погашення заборгованості ні на рахунки первісних, ні на рахунки нового кредитора, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за укладеними кредитними договорами в загальному розмірі 105 354 грн. 60 коп. На підтвердження протилежного, відповідачем [PERSON] жодних документів не подано. Будь-яких штрафних санкцій позивачем після отримання права вимоги до відповідача, нараховано не було. Щодо нарахування комісії за надання кредиту за договором про споживчий кредит № 8252924 від 13.05.2023, то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті\~1\~та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Сторони погодили при укладенні Договору про споживчий кредит № 8252924, зокрема п. 1.5.1. цього договору сплату комісії за надання кредиту: 1700 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.3 Договору. Сплату іншого виду комісій вказаним Договором споживчого кредиту, так і паспортом споживчого кредиту не встановлено. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про правомірність дій ТОВ "Мілоан" щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Такий висновок узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі N 496/3134/19. Тому, враховуючи вищевикладене, умови договору позики щодо обов`язку відповідача сплатити комісію саме за надання кредиту в сумі 1700 грн. є правомірними. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача комісії у вказаному розмірі підлягають задоволенню. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ФК Європейська агенція з повернення боргів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного та

Outcome: approved