Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

19.02.2024 року позивач в особі свого представника за довіреністю в порядку самопредставництва юридичної особи Памірського Максима Анатолійовича засобами Електронного суду звернувся до суду із заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №460903-КС-001 від 02.03.2023 року у сумі 133243,44 грн., з яких 33000,00 грн. - сума прострочених платежів за тілом кредиту, 95750,34 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 1493,10 грн. - сума прострочених платежів за комісією, а також 2422,40 грн. - судовий збір за розгляд справи у суді, з урахуванням того, що строк кредиту склав 24 тижні та сплинув 17.08.2023 року. Крім цього, позивач на підтвердження факту перерахування кредитних коштів у розмірі 33000,00 грн. просив суд витребувати у АТ «ПУМБ» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я відповідачки та рух коштів по вказаній картці за період з 02.03.2024 року до 12.02.2024 року включно. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідачка, отримавши кошти у товаристві з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» належним чином свої зобов`язання не виконувала, що є підставою для стягнення з неї отриманих кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, що відповідає вимогам укладеного кредитного договору та є відповідним способом захисту прав кредитора. Ухвалою судді від 11.03.2024 року справу було прийнято судом до свого провадження, відкрито провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову, відмовлено позивачу у витребуванні доказів через безпідставність надана можливість повторного заявлення відповідного клопотання з урахуванням встановлених судом даних для такого витребування (а.с.56-57). Позивач та його представник про вказану ухвалу були проінформовані засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.59-60), відповідачка вказану ухвалу отримала у відповідності до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.61). Заяви, клопотання від сторін у справі не надходили та інші процесуальні дії у справі судом не застосовувалися. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 02.03.2023 року між відповідачкою та позивачем був укладений в електронній формі кредитний договір №460903-КС-001 про надання кредиту, відповідно до норм якого відповідачка отримала кредит у розмірі 33000,00 грн. строком на 24 тижні строком до 17.08.2023 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,15013537 як зниженою відсотковою ставкою та 2% як загальною ставкою процентів в разі порушення будь-якого строку повернення кредиту та сплатою комісії за отримання кредиту у розмірі 4950,00 грн. Вказаний договір був підписаний відповідачкою одноразовим електронним підписом (а.с.14-18). Кошти відповідачці були перераховані двома траншами у 25000,00 грн. та 8000,00 грн. 02.03.2023 року, що підтверджується довідками товариства з обмеженою відповідальністю «Елаєнс» як платіжного агенту позивача для перерахування коштів від 09.02.2024 року без номера. Вказані кошти були перераховані на картку відповідачку, емітовану АТ «Райффайзен банк» (а.с.29, зворотній бік - 30). Слід зазначити, що правила надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» від 28.06.2022 року (а.с.30, зворотній бік - 40) судом до уваги як частина кредитного договору не приймаються, оскільки не містять підпису відповідачки, а відповідно не містять її згоди на застосування вказаних правил у правовідносинах із позивачем. При розгляді справи суд використовує виключно кредитний договір, який відповідачка підписала та з умовами якого погодилася. Відповідачка за весь час користування кредитом сплати позивачеві 9150,00 грн. трьома платіжками 16.03.2023 року на суму 7150,00 грн., 28.04.2023 року на суму 1000,00 грн. та 15.05.2023 року на суму 1000,00 грн. Вказані кошти пішли на погашення процентів за користування кредитом та комісії, що було передбачено п.п.3.2.4 та 3.2.5 укладеного кредитного договору. Розмір заборгованості з боку відповідачки станом на час припинення дії договору 17.08.2024 року склав, на думку позивача, 133243,44 грн., з яких 33000,00 грн. - сума прострочених платежів за тілом кредиту, 95750,34 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 1493,10 грн. - сума прострочених платежів за комісією, які він і просить стягнути з відповідачки, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9-11), враховуючи, що позивач після 17.08.2024 року ані процентів, ані жодних інших платежів не нараховував. Суд погоджуючись із стягнення тіла кредиту та процентів в частині їх нарахування, однак категорично не погоджується із умовою про нарахування комісії відповідачки, навіть з урахуванням визначення вказаної вимоги як підстави для отримання кредиту. Умова про сплату комісії дійсно передбачена у самому кредитному договорі, однак її розмір встановлено без уточнення найменування конкретних послуг за які вона передбачена. Таким чином, суд вважає, що умови договору про комісію не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту, що суперечить вимогам ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. Відтак, умови договору про оплату за послуги позивача, які за законом повинні надаватись безоплатно (видача кредиту), суд вважає нікчемними, а тому нарахована заборгованість за комісією в сумі 1493,10грн. не підлягає стягненню з відповідачки. Ба більше, зарахована позивачем самостійно комісія, сплачена відповідачкою, у розмірі 3456,90 грн. повинна бути зарахована відносно зменшення розміру нарахованих процентів на заборгованість, а саме замість заявлених до стягнення 95750,34 грн. - прострочених процентів, вказана сума повинна скласти 92293,44 грн. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги частково на суму 125293,44 грн. замість 133243,44 грн. заявлених, що складає 94,03% від заявлених вимог. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги частково у розмірі 94,03% від первинно заявлених позовних вимог, з відповідачки слід стягнути 94,03% сплаченого судового збору з понижуючим коефіцієнтом, що складає 2277,78 грн. із сплачених позивачем 2422,40 грн. Іншу частину сплаченого судового збору слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial