Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, яку в подальшому уточнила, в якій просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2004 року по день її смерті, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адерсою: [ADDRESS] та земельні ділянки, площами 0,25 га. та 0,02 га., що розташовані за вказаною адресою. Згідно заповіту, посвідченого 13.05.2011 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області, Карпенко Є.О. заповіла [PERSON] житловий будинок. 19.01.2019 року державним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Куляс М.П. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельні ділки після смерті [PERSON] , заявник отримала лист-роз`яснення №522/02-14 від 13.02.2018 року, з якого вбачається, що [PERSON] не може бути видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки відсутні докази проживання з [PERSON] однією сім`єю не менше 5-ти років до часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Заявник з 2004 року, тобто понад 5 років, проживала однією сім`єю з [PERSON] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, тобто мали взаємні права та обов`язки. [PERSON] не може в іншому порядку реалізувати свої права на спадкування, тому звернулася до суду з вказаною заявою. [PERSON] у судове засідання не з`явився, але представник заявника - адвокат Полубок Н.А. надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала, просила задовольнити. Представник Великодальницької сільської\~ради Одеського\~району Одеської\~областіу судове засідання не з`явився, але надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, вирішення заяви залишив на розсуд суду. Судом, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №56675893, власником земельної ділянки, площею 0,25 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №56570291, власником земельної ділянки, площею 0,02 га., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] 13.05.2011 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу Одеської області Родінковою Л.В. було посвідчено заповіт, яким [PERSON] заповіла [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . 09.01.2019 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №66 від 10.06.2016 року перейменовано [ADDRESS] . [PERSON] проживала однією сім`єю з 2004 року по [INFO] з [PERSON] (по день її смерті), за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження фактичного місця проживання від 25.09.2023 року, складеного депутатом Великодальницької сільської ради та сусідами. [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] з 2004 року по день її смерті - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Одеського району Одеської області №1326 від 26.09.2023 року. З матеріалів спадкової справи №521/2017, яка була заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що 12.09.2017 року [PERSON] зверталася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 08.09.2017 року, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] по день смерті - [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 08.09.2017 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] по день смерті - [INFO] . Разом з померлою [PERSON] на день її смерті за вказаною адресою була зареєстрована [PERSON] . Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 26.05.2011 року. Державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. листом №522/02-14 від 13.02.2018 року повідомлено [PERSON] про те, що при огляді документів виявлено відсутність доказів проживання з [PERSON] однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Роз`яснено [PERSON] право звернутися до суду з питання підтвердження факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] та визнання спадкоємцем четвертої черги. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] , живуть через дорогу. Свідок знайома з заявницею з 1998-2000-х років. [PERSON] хоронила чоловіка [PERSON] . Після смерті чоловіка, у 2004 році, [PERSON] переїхала проживати до [PERSON] . Вони всі спілкувалися, ніколи не виникало сварок. Свідку достеменно відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний побут. Допитана у судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що є рідною онукою [PERSON] . У 2000 році [PERSON] познайомилася з [PERSON] . [PERSON] часто приходила у гості, часто зустрічалися. У 2004 році [PERSON] переїхала проживати до [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] поховала чоловіка та сестру [PERSON] . З 2004 року [PERSON] доглядала [PERSON] , прибирала біля будинку, возила до лікарні. [PERSON] часто зверталася до лікарні, повний догляд за нею здійснювала [PERSON] [PERSON] віддавала свою пенсію [PERSON] на придбання продуктів. Свідку достеменно відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали як одна сім`я, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до абз.3 п.3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно доположеньст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з пп.4.10 п.4 гл. 10 розділу 2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачою свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Надані заявником докази, суд визнає належними, допустимими та достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 2004 року по день її смерті, за адресою: [ADDRESS] . За таких\~обставин,\~оскільки законом\~не визначено\~іншого,\~крім судового\~порядку встановлення\~факту постійного\~проживання зі\~спадкодавцемна час відкриття спадщини, і факт, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими доказами, показами свідків, та має юридичне значення, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю підлягає задоволенню.

Outcome: approved