Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якої було [ADDRESS] , де на момент смерті вона проживала одна. Після смерті матері позивачки залишилось спадкове майно, а саме 1/5 частка будинку площею 122, 1 кв. м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27 липня 2001 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 27 липня 2001 року № 1209. 15.05.1986 р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] , про що свідчить копія її паспорту та відповідно змінила прізвище на [PERSON] . 02.08.2024 року позивачка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Качан В.О. з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Цього ж дня 02.08.2024 [PERSON] отримала відповідь № 252/02-14, згідно якої приватним нотаріусом повідомлено про необхідність звернення до суду для встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини у відповідності до вимог ст.ст. 1270, 1272 ЦК України у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини за законом. Позивачка вказала, що встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений нею через запровадження воєнного стану по території України. Так, введення воєнного стану зумовило сильні переживання, пов`язані із страхом за своє життя через постійну загрозу повітряних атак з боку окупанта. Ця обставина стала для позивачки перешкодою для вчасного подання заяви про прийняття спадщини. Просила суд визначити їй додатковий строк тривалістю в два місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2024 р. у вказаній цивільній справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2024 р. у вказаній цивільній справі підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Семенька В.М. позовні вимоги [PERSON] підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Барашівської сільської\~ради Звягельського\~району Житомирської\~області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 27.07.2001 року 1/5 частка будинку площею 122,1 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , виданого згідно з розпорядженням (наказом) Брусчилівської РДА від 27 липня 2001 року № 1209, належить [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] зазначена матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно копії витягу з Державного реєстру цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, 15.05.1986 р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 31-32). Згідно довідки № 331 від 02.08.2024, виданої Киянським старостинським округом Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області, на день смерті та протягом шести місяців до дня смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] , проживала одна (а.с. 15). Також судом встановлено, що за заявою позивача [PERSON] від 02.08.2024 року приватним нотаріусом Звягільського районного нотаріального округу Житомирської області Качан В.О. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки нею було пропущено встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 11-12). Відповідно до статті 1216\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами першою, другою статті 1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, запровадження воєнного стану на території України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19 (провадження № 61-15100св21). Відповідно до положень частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що строк для подання заяви про прийняття ним спадщини пропущений з поважної причини, так як на території України було запроваджено воєнний стан, вона перенесла сильні переживання, пов`язані із страхом за своє життя через постійну загрозу повітряних атак з боку окупанта, а тому не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. Зазначені позивачем причини пропуску строку,\~передбаченого законодавством\~для прийняття\~спадщини,\~суд вважає\~поважними,\~через що\~наявні законні\~підстави визначити\~ [PERSON] додатковий\~строк для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини тривалістю\~в два місяці, задовольнивши таким чином її позовні вимоги. На підставі викладеного, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved