Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 04.10.2024 надійшла позовна заява від ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «Санфорд Капітал» зазначено про те, що 07.09.2018 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали договір (угоду) про відкриття кредитної лінії № C-212-009216-18-980. Пунктом 3 Угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 9800,00 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних. У пункті 7 Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Відповідно до п.11.10.2 ДКБО строк користування лімітом кредитної лінії - 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії Кредитної лінії. Отже, банк свої зобов`язання перед клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 9800,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково, внаслідок чого у позичальника сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 27889,04 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9731,14 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 18157,90 гривень. В подальшому, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу № 16/11-23, за умовами якого АТ «Ідея Банк» за плату відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» своє право грошової вимоги, в тому числі, за кредитним договором № C-212-009216-18-980, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] . Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам. Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23 за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» за плату відступило ТОВ «Санфорд Капітал» своє право грошової вимоги, в тому числі, за кредитним договором № C-212-009216-18-980, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] . Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № C-212-009216-18-980 від 07.09.2018, сформованої первісним кредитором станом на 16.11.2023 заборгованість позичальника становить 27889,04 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9731,14 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 18157,90 гривень. Вказану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідачки на його користь разом із інфляційними втратами у сумі 5464,47 грн та 3% річних у сумі 1994,25 грн, а також просить відшкодувати понесені судові витрати, що складаються із витрат на правову допомогу та витрат зі сплати судового збору. Представник позивача ТОВ «Санфорд Капітал» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу у спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] у судове засідання з`явилася, проти задоволення позовних вимог заперечила та вказала, що дійсно оформляла кредитну карту у ПАТ «Ідея банк» за якою здійснювала фінансові операції як щодо зняття готівки так і щодо поповнення кредитної лінії (повернення грошових коштів). На даний час точного розміру кредиту, а також заборгованості яка була за карткою не пригадує, однак зазначила, що своєчасно повернула кредитні кошти та була впевнена у тому, що кредитні зобов`язання виконала у повному обсязі. Однак, після отримання позовної заяви, зрозуміла, що їй протягом усього цього часу нараховувались якісь платежі. Позивач - ТОВ «Санфорд Капітал» їй невідомий, жодних повідомлень про зміну кредитора та продаж її грошового зобов`язання вона не отримувала від ПАТ «Ідея Банк», а також від інших фінансових установ. Заперечила наявність боргових зобов`язань перед позивачем. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 07.09.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір (угоду) про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № [NUMBER] . Вказаний договір разом із тарифами на видачу та обслуговування кредитних карток та паспортом споживчого кредиту підписано [PERSON] шляхом використання власноручного підпису Відповідно до преамбули даної Угоди, її підписанням позичальник приєднується до публічної пропозиції банку про укладення Договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua.Пунктом 5.1 Угоди Клієнт надав підтвердження про ознайомлення ним з умовами ДКБО та згоду з ними. Згідно з п.2 Угоди банк відкриває клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 3 Угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн., ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 9800,00 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних. У пункті 7 Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Відповідно до п.11.10.2 ДКБО строк користування лімітом кредитної лінії - 365 днів з моменту отримання клієнтом права використання коштів кредитної лінії, з можливістю пролонгації дії Кредитної лінії. Як вбачається із виписки по рахунку [PERSON] , складеної первісним кредитором АТ «Ідея Банк» станом на 16.11.2023 банк свої зобов`язання перед клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 9800,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою, а клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідачка виконала лише частково, внаслідок чого, як свідчить довідка-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № C-212-009216-18-980 від 07.09.2018, складена АТ «Ідея Банк», у позичальниці станом на 16.11.2023 сформувалась заборгованість перед банком в загальній сумі 27889,04 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9731,14 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 18157,90 гривень. В подальшому, 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу № 16/11-23. Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. На підтвердження укладення вказаного Договору факторингу позивачем надано платіжні інструкції № 566 від 17.10.2023 та № 608 від 17.11.2023, а також друкований Реєстр боржників № 1 від 16.11.2023, скріплений підписами та печатками сторін Договору факторингу № 16/11-23 з якого вбачається, що АТ «Ідея Банк» за плату відступило ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» своє право грошової вимоги, в тому числі, за кредитним договором № C-212-009216-18-980, укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] . Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам. Користуючись даним правом ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23. Відповідно до п.2.1. зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.2. договору факторингу № 29/12-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі боржників, що підписується сторонами в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього Договору. На підтвердження укладення вказаного Договору факторингу позивачем надано платіжні інструкції № 13 від 29.12.2023, № 1 від 28.02.1024, № 3 від 29.02.2024, № 4 від 29.02.2024, № 5 від 29.02.2024, а також Витяг із друкованого Реєстру боржників № 1 від 29.12.2023, скріплений печаткою та підписаний одноособово фактором ТОВ «Санфорд Капітал» за змістом якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № C-212-009216-18-980 укладеним між АТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] на суму 27889,04 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9731,14 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 18157,90 гривень. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» та відповідачкою [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 07.09.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № C-212-009216-18-980, який власноручно підписаний сторонами. За вказаним договором первісний кредитор надав відповідачці можливість користуватись кредитними коштами в сумі 9800,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою, а остання здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з її рахунку. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23 за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № C-212-009216-18-980 на суму 27889,04 гривень, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 9731,14 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 18157,90 гривень., що підтверджується друкованим Реєстром боржників № 1 від 16.11.2023, що у належному порядку, відповідно до умов Договору факторингу №16/11-23, скріплений підписами та печатками сторін. В подальшому, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» 29.12.2023 уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу № 29/12-23. На підтвердження переуступки права вимоги саме за кредитним договором № C-212-009216-18-980, укладеним із [PERSON] , позивачем надано Витяг із друкованого Реєстру боржників № 1 від 29.12.2023, скріплений печаткою та підписаний одноособово фактором ТОВ «Санфорд Капітал». Разом з тим, суд не бере до уваги вказаний Витяг, оскільки вказаний документ не дозволяє встановити дійсність факту переходу права вимоги за кредитним договором № C-212-009216-18-980, укладеним із [PERSON] . Так, умовами Договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 передбачено, що друкований Реєстр Боржників вважається невід`ємною частиною цього Договору після належного його підписання сторонами. Разом з тим, копія наданого суду витягу виготовлена таким чином, що не містить підпису та печатки клієнта за договором, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», а містить лише одноосібний підпис та печатку ТОВ «Санфорд Капітал». Тому достовірність вказаного Витягу як доказу в справі викликає очевидні сумніви. Відтак встановити, коли та на підставі чого у ТОВ «Санфорд Капітал» виникло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № C-212-009216-18-980 та чи на момент укладення договору факторингу від 29.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» мало це право, належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представляється можливим. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. На підставі викладеного суд вважає, що позивачем не доведено переходу до ТОВ «Санфорд Капітал» прав вимоги до відповідачки за Кредитним договорами № C-212-009216-18-980 від 07.09.2018, укладений між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] . Зважаючи на встановлену обставину відсутності підтвердження передачі права вимоги, то вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № C-212-009216-18-980 від 07.09.2018 із первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» не має юридичного підґрунтя. Вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов кредитного договору № № C-212-009216-18-980 від 07.09.2018 та обґрунтованості позовної вимоги про стягнення заборгованості за ним із [PERSON] на користь ТОВ «Санфорд Капітал», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про недоведеність позивачем належними та допустимими доказами факту отримання позивачем права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, та, як наслідок, відсутність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а саме не доведено факт отримання позивачем права вимоги до відповідача за Договором № C-212-009216-18-980 від 07.09.2018, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно, оскільки у позові відмовлено, інфляційні втрати у сумі 5464,47 грн та три відсотки річних у сумі 1994,25 грн до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають. Розподіл судових витрату справі. В порядку положень п. 1, 2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір та інші судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають.

Outcome: dismissed