Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

12.09.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ«Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. Просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вказує, що позивач працював машиністом локомотиву (тягового агрегату) на вивіз руди, породи кар`єру на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів. 03.10.2022 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного захворювання (отруєння) від 09.02.2024 у позивача виникло два професійні захворювання: - хронічне обструктивне захворювання легень 2 стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії) група В. Легенева недостатність другого ступеня, хронічна двобічна сенсороневральна (нейросенсорна) приглухуватість 3 ступеню з помірним зниженням слуху за кваліфікацією [PERSON] і [PERSON] п.1, п.2 Акту. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання, професійне захворювання у [PERSON] виникло через порушення режиму експлуатації технологічного устаткування, приладів, робочих інструментів. Починаючи з 28.08.1997 року по 05.05.2008 та з 18.11.2011 по 03.10.2022 [PERSON] внаслідок недосконалості технологічного процесу відкритого видобутку підпадав під вплив пилу переважно фібро генної дії з вмістом діоксину кремнію від 2 до 10% шуму. Також, причиною виникнення професійного захворювання є пил, переважно фібро генної дії, концентрація пилу з вмістом вугільного діоксиду кремнію від 2до 10 % в повітрі робочої зони, що перевищувало гранично допустимий в 1-1,5 рази та скл.4,6 мг/м3 при ГДК 4.0; шум, еквівалентний рівень шуму на 4 дБА перевищував допустимий рівень та складає 84 при ГДР 80дБА. Згідно Інформаційної довідки про умови праці працівника від 06.02.2023, умови праці [PERSON] характеризуються: за вмістом аерозолю дії в повітрі робочої зони до 3 класу 1 ступеню (шкідливості); за показниками мікроклімату до 2 класу (допустимі); за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); за рівнем вібрації до 2 класу (допустимі); за показниками важкості праці до 2 класу (допустимі); за показниками напруженості праці до 2 класу 1 ступеню (шкідливі). Відповідно Довідки МСЕК серії 12 ААГ №558450 від 11.04.2024, довідкою серії 12 ААА № 144313 року позивачу первинно та безстроково (з 18 березня 2024 року) було встановлено 45 % втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності. У зв`язку з захворюванням у нього змінився образ і якість життя, він постійно відчуває виражену задишку при мінімальному фізичному навантаженні, іноді у спокої, приступоподібний сухий кашель, щоденні приступи задухи по 2-3 рази на день, які знімаються інгалятором, головний біль, запаморочення при підвищенні АТ, виражене зниження слуху на обидва вуха, шум у вухах, загальну слабкість. Такий стан не дає йому можливості спокійно спати, займатися фізичною роботою, відчувати повний смак життя, що негативно впливає на його психоемоційний стан. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 350 000 грн. Ухвалою суду від 16.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02.10.2024 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Ніколенко М.М. надав відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим, несправедливим та безпідставно завищеним. Ухвалою суду від 01.10.2024 задоволено клопотання представника відповідача про витребування оригіналів доказів у позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 01.10.2024 залишено без задоволення заяву представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04.10.2024 відмовлено представнику відповідача у задоволені клопотання про витребування доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що [PERSON] працював машиністом локомотиву (тягового агрегату) на вивіз руди, породи кар`єру у ПрАТ "Північний ГЗК" на протязі 43 років, в умовах шкідливого впливу 36 років 11 місяців, 03.10.2022 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 5-7). Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли два професійні захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень 2 стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії) група В. Легенева недостатність другого ступеня, хронічна двобічна сенсороневральна (нейросенсорна) приглухуватість 3 ступеню з помірним зниженням слуху , що також встановлено Актом від 09.02.2024 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, медичним висновком, медичними виписками (а.с. 8-11, 15, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24). Згідно Інформаційної довідки про умови праці працівника від 06.02.2023, умови праці [PERSON] характеризуються: за вмістом аерозолю дії в повітрі робочої зони до 3 класу 1 ступеню (шкідливості); за показниками мікроклімату до 2 класу (допустимі); за рівнем шуму до 3 класу 1 ступеню (шкідливі); за рівнем вібрації до 2 класу (допустимі); за показниками важкості праці до 2 класу (допустимі); за показниками напруженості праці до 2 класу 1 ступеню (шкідливі) (а.с.12-14). Згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №558450 від 11.04.2024, довідки серії 12 ААА № 144313 року позивачу первинно та безстроково (з 18 березня 2024 року) було встановлено 45 % втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.02.2024 року, професійне захворювання у [PERSON] виникло через порушення режиму експлуатації технологічного устаткування, приладів, робочих інструментів. Починаючи з 28.08.1997 року по 05.05.2008 та з 18.11.2011 по 03.10.2022 [PERSON] внаслідок недосконалості технологічного процесу відкритого видобутку підпадав під вплив пилу переважно фібро генної дії з вмістом діоксину кремнію від 2 до 10% шуму. Також, причиною виникнення професійного захворювання є пил, переважно фібро генної дії, концентрація пилу з вмістом вугільного діоксиду кремнію від 2до 10 % в повітрі робочої зони, що перевищувало гранично допустимий в 1-1,5 рази та скл.4,6 мг/м3 при ГДК 4.0; шум, еквівалентний рівень шуму на 4 дБА перевищував допустимий рівень та складає 84 при ГДР 80дБА (а.с.8-11) Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Оцінка суду. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України. Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 8-11), встановлено два хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивачки у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою. Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме більше 36 років, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушують його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 45 %, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 210 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Доводи відповідача ПРАТ «ПІВНГЗК» щодо оподаткування суми моральної шкоди суд відхиляє, оскільки чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. В даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я, у зв`язку з чим зазначені відповідачем зміни до\~Податкового кодексу України\~не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1600 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial