Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просила постановити судове рішення, яким стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі. В основу своїх позовних вимог [PERSON] зіслалася на те, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі від якого\~мають малолітніх\~дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Тривалий період\~часу,\~а саме\~з січня\~2023\~року [PERSON] \~спільно з\~ними не\~проживає та\~не надає\~їй матеріальної\~допомоги на\~утримання їхніх\~спільних дітей,\~хоча має\~таку можливість.\~Позивачка на\~даний час\~не працює,\~займається вихованням\~їхніх дітей.\~Відповідач працює\~в лісі\~та отримує\~високий дохід\~(заробіток),\~що становить\~біля 100000\~ 120000\~грн.\~на місяць,\~тому в\~нього є\~можливість сплачувати\~аліменти на\~її користь\~на утримання\~малолітніх дітей\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~8000\~грн.\~на кожну\~дитину щомісячно\~і до\~досягнення дітьми\~повноліття. Вищенаведені обставини змусили її звернутись за захистом своїх законних прав та інтересів до суду. Позивачка [PERSON] у судовому\~засіданні позовні вимоги\~підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Крім цього доповнила, що проживає разом з малолітніми дітьми у будинку своїх батьків, відповідач разом з ними не проживає. У зв`язку з доглядом за малолітніми дітьми, вона не працює, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює в галузі лісозаготівлі, отримує високі доходи, а тому має змогу сплачувати аліменти на її користь на утримання їхніх малолітніх дітей в твердій грошовій сумі 8000 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Представник відповідача [PERSON] адвокат Родіков І.С. у судовому\~засіданні позовні\~вимоги визнав частково, пояснив що відповідач офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного доходу, який давав би йому можливість сплачувати аліменти на її користь на утримання їхніх малолітніх дітей у визначеному останньою розмірі. Вказав, що відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дітей відповідного\~вікущомісячно і до досягнення ними повноліття. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 02.10.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Сторони по справі перебувають у шлюбі з 16.05.2016, який зареєстрований Виконавчим комітетом Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 39, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.05.2016 (а.с. 5). За час шлюбу у сторін по справі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.10.2022 року, серії [NUMBER] від 03.10.2017 року (а.с. 10-11). Позивачка [PERSON] з малолітніми дітьми проживають окремо від відповідача за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS] (а.с. 14-16). Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від обов`язку матеріально утримувати своїх дітей, тому між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні дітей. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування: Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, вивчивши матеріали\~цивільної справи,\~дослідивши та\~оцінивши в\~судовому засіданні\~письмові докази\~в їх\~сукупності,\~встановивши таким\~чином фактичні\~обставини справи,\~суд прийшов\~до висновку,\~що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи таке. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У частині 1 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що їхня спільна із відповідачем малолітня дитина проживає разом з нею, відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не бере. Водночас відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дитини, не довів та не обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти, а також не спростував доводи, зазначені у позовній заяві, тому аліменти на утримання малолітньої дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти у твердій\~грошовій\~сумі\~у розмірі\~8000 гривень на кожну дитину щомісячно. Однак позивачка не обґрунтувала вказаний розмір аліментів, не надала доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі. Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що на користь позивачки з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дитини та не буде непомірним тягарем для відповідача. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, у тому числі відсутність у відповідача інших документально підтверджених утриманців, тому вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. V. Розподіл судових витрат: Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правничої допомоги у розмірі 1500 гривень, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного, ст. 81, 141 ЦПК України, ст. 7, 141, 181, 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved