Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] до Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, третя особа первинна профспілкова організація Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, про визнання незаконним наказу про оголошення догани та зобов`язання нарахування та виплати премії. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що працювала в Регіональному офісі водних ресурсів в Полтавській області з 2003 року. З 01 липня 2020 року займала посаду заступника начальника відділу з управління інфраструктурою Регіонального офісу водних ресурсів в Полтавській області. 31 березня 2023 року її безпосередньому керівнику - начальнику відділу з управління інфраструктурою [PERSON] , а також ще 33-м співробітникам РОВР, оголошено про простій на період з 03 по 30 квітня 2023 року. В відсутність керівника на неї заступника покладаються обов`язки керівника, однак наказ не було видано, не було отримано її письмової згоди на додаткове навантаження та не встановлено доплату за додаткове навантаження. Оскільки, квітень це період по підготовці договорів для реалізації поливного сезону в області, то 04.04.2023 року вона звернулася до начальника Офісу [PERSON] із доповідною запискою, в якій виклала виробничу необхідність в прийнятті управлінських рішень з метою розблокування роботи Відділу, наприклад: відкликати з простою начальника Відділу [PERSON] , на що відповіді не отримала. Вона ще двічі 07.04.2023 року та 10.04.2023 року доповідними записками зверталась до начальника [PERSON] , і знову відповіді не отримала. 21.04.2023 року (п`ятниця) о 14:35 на електронну пошту надійшов запит на отримання інформації по Градизькій зрошувальній системі Кременчуцького району з візою керівника РОВР та термінами виконання роботи до 25.04.2023 року. Даний запит викликав сумнів, оскільки в ньому були відсутні офіційні реквізити, підпис та ім`я виконавця запиту та дані про офіційну реєстрацію цього запиту у журналі кореспонденції РОВР. В зв`язку з цим, наступного робочого дня 24.04.2023 року (понеділок) вона звернулася до начальника РОВР для підтвердження запиту. В той день вона отримала від начальника РОВР [PERSON] лише усне підтвердження запиту. Після чого підготувала відповідь на запит, в межах компетенції Відділу, і надала його у визначений строк - 25.04.2023 року. Зважаючи на підозрілу поведінку начальника Офісу [PERSON] , а саме: відправлення у простій у розпал підготовки до поливного сезону начальників профільних відділів та головного юрисконсульта; запитування дуже специфічної, конфіденційної та призначеної для внутрішнього користування інформації по Градизькій зрошувальній системі Кременчуцького району та небажання при цьому подати офіційний лист-запит або розпорядчий документ на отримання цієї інформації, у неї виникли підстави вважати, що у діях [PERSON] можуть бути наявні ознаки корупції. Тому, 26.04.2023 року вона згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» звернулася із письмовою заявою до уповноваженого з антикорупційної діяльності РОВР у якій попросила взяти до уваги вищезазначені відомості та у разі виявлення корупціногенного фактору, вжити відповідних заходів щодо попередження корупційних дій з боку начальника Офісу. 29.04.2023 року звернулася до голови Держводагентства України із клопотанням згідно з Законом України «Про звернення громадян», у якому також повідомила усі вищенаведені факти та попросила провести перевірку цих фактів. 10 травня 2023 року на електронну адресу РОВР у Полтавській області надійшов лист Держводагентства України про надання інформації стосовно звернення заступника начальника відділу з управління інфраструктурою Офісу [PERSON] . До листа було додано копію її клопотання з додатками. 25 травня 2023 року наказом № 33 їй оголошено догану. Як зазначено в оскаржуваному наказі: За порушення правил субординації, пунктів 2.1, 2.12 посадової Інструкції заступника начальника відділу з управління інфраструктурою, затвердженої 15 липня 2020 року, що виразилось у неналежному виконанні письмового доручення керівника Офісу від 21.04.2023 щодо надання інформації по Градизькій зрошувальній системі Кременчуцького району, самовільному розповсюдженні службової інформації, розпорядником якої є Офіс, що міститься в доповідній записці [PERSON] від 25.04.2023 та персональних даних працівників Офісу (особисті підписи деяких працівників), що містяться у аркуші погодження з наказом Офісу від 31 березня 2023 року № 83-к «Про оголошення простою», заступнику начальника відділу з управління інфраструктурою [PERSON] оголосити догану. Даний наказ №33 від 25.05.2023 року «Про оголошення догани [PERSON] » вважає незаконним. Вона не порушувала правил субординації, оскільки виявивши недоліки в роботі Офісу, за відсутності свого безпосереднього начальника, неодноразово зверталася із доповідними записками до начальника Офісу, [PERSON] . Не отримавши на свої доповідні записки жодної реакції, звернулася до уповноваженого з антикорупційної діяльності Офісу і тільки потім звернулася із клопотанням до Держводагентства. Таким чином, вона не тільки не порушила правила субординації, а й діяла у повній відповідності до принципу субординації, визначеного Правилами етичної поведінки в Регіональному офісі водних ресурсів у Полтавській області, затверджених наказом РОВР у Полтавській області від 17.11.2021 № 190. Її звинувачено у порушенні пунктів 2.1 та 2.12 Посадової інструкції. Такі звинувачення є безпідставними, оскільки вона сумлінно виконувала свої посадові обов`язки, усі доручення керівництва Офісу, які належать до її компетенції, виконувала старанно та вчасно. А також належно виконала письмове доручення керівника Офісу, незважаючи на недоліки оформлення самого запиту, та на великий об`єм запитуваної інформації (десятки томів документів) та короткий термін встановлений для її надання. Вона не розповсюджувала службову інформацію, розпорядником якої є Офіс, що міститься в доповідній записці від 25.04.2023 та персональних даних працівників Офісу (особисті підписи деяких працівників), що містяться у аркуші погодження наказу Офісу від 31.03.2023 року №83-к «Про оголошення простою». Вона зазначає, що передача Держводагентству будь-якої інформації яка стосується діяльності Офісу не може вважатися розповсюдженням службової інформації, оскільки, така інформація в будь-якому випадку повинна передаватися Держводагентству, як органу, до управління якого належить Офіс і який здійснює контроль за діяльністю Офісу. Що ж до розповсюдження персональних даних працівників Офісу, а саме їх особистих підписів, то працівниками Офісу регулярно подаються до Держводагентства в порядку здійснення своєї трудової діяльності звіти, запити, листи та інші документи за власними підписами. Також, документи із власними підписами працівників Офісу розміщуються на офіційному сайті Офісу та на сторінці Офісу в соціальній мережі Facebook, тобто є у публічному доступі. Крім того, Порядком обробки та захисту персональних даних працівників та контрагентів, затвердженим наказом Офісу від 05.06.2020 № 76, а саме розділом 3 цього порядку, визначено склад персональних даних працівників, що обробляються в Офісі. В переліку персональних даних, який наведений в розділі 3 вказаного положення не зазначено, що особистий підпис працівника відноситься до персональних даних. До того ж, Офіс належить до сфери управління Держводагентства, яке здійснює контроль за діяльністю Офісу. Тому, передача Держводагентству будь-якої інформації, що стосується діяльності Офісу, в тому числі персональних даних працівників, не може вважатися розповсюдженням службової чи іншої конфіденційної інформації. Таким чином, звинувачення її в розповсюдженні службової інформації та персональних даних є також безпідставними та необґрунтованими. Крім того, вона вказує, що є головою Ревізійної комісії, яка створена для громадського контролю за фінансово-господарською діяльністю профспілкового комітету Первинної профспілкової організації РОВР у Полтавській області. Профспілковий комітет ППО РОВР у Полтавській області не був попереджений про притягнення її до дисциплінарної відповідальності і, відповідно, попередньої згоди на це не надавав, що підтверджується службовою запискою голови ППО РОВР у Полтавській області Ліліани Василенко від 31.05.2023 року. Також, вона звертає увагу, що в оскаржуваному наказі не зазначено, в чому саме полягає неналежність виконання письмового доручення керівника Офісу. Перед оголошенням їй догани службове розслідування проведено не було. Не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з працівника безпідставні обвинувачення чи підозру, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Не надано обґрунтованих пропозицій щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби усіх винних осіб до відповідальності згідно із законодавством. Проект наказу від 25.05.2023 № 33 «Про оголошення догани [PERSON] » розроблено начальником відділу контролю, діловодства та взаємодії із ЗМІ - [PERSON] , проте перевірка дотримання посадових інструкцій працівниками Офісу не належить ні до її повноважень, ні до компетенції, а посадова інструкція у неї взагалі відсутня. При цьому, безпосередня її керівниця - начальник Відділу [PERSON] , яка у відповідності до своїх повноважень має здійснювати контроль за виконанням посадових обов`язків працівниками Відділу та, в разі виявлення порушень, піднімати питання про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, взагалі не була ознайомлена з оскаржуваним наказом. Вона вважає, що винесення наказу про оголошення догани заступнику начальника відділу з управління інфраструктурою РОВР у Полтавській області [PERSON] , є за своєю суттю мобінгом зі сторони нового керівника Офісу по відношенню до працівників, які йому з певних причин не подобаються, з метою їх звільнення. З часу винесення догани 25.05.2023 року їй не виплачувалась премія, яка за умови визнання дисциплінарного стягнення догани незаконної, повинна виплачуватись згідно положень п. 4.17. Колективного договору, пунктів 4, 5 Положення «Про преміювання та інші заохочувальні виплати керівних працівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області». За загальним правилом, якщо премії належать до додаткової заробітної плати (премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій) відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» та згідно з пп. 2.2.2 і 2.2.3 Інструкції з заробітної плати №5, то позбавити працівника виробничої премії можна тільки у разі, якщо вчинений проступок передбачений у переліку причин депреміювання в Положенні про преміювання. Вважає, що підстави для позбавлення її премії відсутні. Ураховуючи вищенаведене, позивачка просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 25 травня 2023 № 33 «Про оголошення догани [PERSON] ». та стягнути з Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області на користь [PERSON] незаконно ненараховану премію за червень та липень 2023 року в розмірі 5081,75 грн. (п?ять тисяч вісімдесят одна гривня 75 копійок), з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2023 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 20 вересня 2023 року позивачка направила до суду заяву про зміну предмету позову, які уточнила 02.11.2023 року і виклала їх у наступній редакції «визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 25 травня 2023 № 33 «Про оголошення догани [PERSON] »; зобов`язати Регіональний офіс водних ресурсів у Полтавській області нарахувати, виходячи з середньоденного розміру премій нарахованих працівникам відділу з управління інфраструктурою Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області за відповідний період, та виплатити [PERSON] незаконно не нараховану премію за період з червня 2023 року до 22 жовтня 2023 року». Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2024 року у справі закрито підготовче провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Білонучкіна Т.П. викладені у позовній заяві доводи підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити. Крім того, повністю підтримали доводи, що викладені в відповіді на відзив, звернули увагу на суперечливість доводів, наведених у відзиві відносно рівня навантаження на працівників, суб`єктивність порівняння кваліфікації [PERSON] та [PERSON] , вказано на наявність судового спору про відсутність фінансування на виплату заробітної плати працівникам. Також вказано на ознаки недостовірності доводів відносно обставин отримання та виконання запиту на отримання інформації по Градизькій зрошувальній системі Кременчуцького району. Зазначено обставини, що вказують на спрямування письмового доручення неналежному суб`єкту, який відповідно до внутрішніх нормативних документів був позбавлений можливості виконати письмове доручення. Крім того, в запиті вказані дві особи, що повинні були надати відповідь, вона позивачка надала всю наявну в Відділі інформацію, а інша особа надавала іншу інформацію, що відноситься до повноважень працівників служби енергоефективності, згідно Положення про службу енергоефективності, затвердженої наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 15.07.2020 №83. Отже, інформацію щодо об`єму перекачаної води повинен був надати провідний інженер-енергетик служби енергоефективності РОВР у Полтавські області [PERSON] .. Запитувану інформацію надала фактично за один робочий день, своєчасно, у встановлений строк 25.04.2023 року. З того часу не поступало жодного зауваження або питання усного/письмового щодо надання інформації не в повному обсязі, а також неналежного виконання даного запиту. Впевненість керівника Офісу у вчиненні нею дисциплінарного порушення не виключає потреби в проведенні службового розслідування. А також вказує, що Відповідач повністю визнав, що [PERSON] була позбавлена премії у зв`язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, тому її позовні вимоги в частині зобов`язання виплатити премію законні. Про що роз`яснено в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та Постанові Верховного Суду від 09.09.2019 року у справі №174/780/16-ц. А посилання відповідача на Постанову ВС від 15.06.2020 року у справі №623/3181/16-а є недоречним, оскільки обставини справи є відмінними від тих, які є предметом розгляду у даній справі. Крім того, вказала, що в позовній заяві міститься клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, і на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України, нею буде уточнена сума витрат на адвоката. Представник відповідача Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, та зазначав, що [PERSON] могла виконувати обов`язки начальника профільного відділувнаслідок обґрунтовано оголошеного простою; зазначав, що заступник начальника відділу виконує обов`язки начальника відділу за відсутності начальника відповідно до п.1.4 Посадової інструкції заступника відділу; на [PERSON] не видався наказ про покладання обов`язків начальника відділу, тому не передбачено доплат за додаткове навантаження. Також вказував, що 21.04.2023 року о 14:35 був надісланий запит на електронну пошту про надання інформації по Градизькій зрошувальній системі Кременчуцького району з метою детального ознайомлення з поточним станом та перспектив впровадження автоматизованих систем управління начальником Офісу [PERSON] , який в усній формі підтвердив запит, однак [PERSON] попросила вказати ще й осіб, на яких покладається виконання завдання, та строку його виконання. Запитувана інформація не є «дуже специфічною, конфіденційною та призначеною для внутрішнього користування», як зазначає [PERSON] , що виключає особисту зацікавленість, а тим паче корупційну складову у діях [PERSON] .. В запиті наведено перелік питань щодо звітів за 2020-2022 рокипо режимам роботи насосної станції об`єму перекачування води. 25.04.2023 року [PERSON] надіслала доповідну записку, у якій зазначила, що інформація про зазначені звіти не відносяться до переліку звітності відділу з управління інфраструктурою, а отже відсутня. Така відповідь суперечить положенням п.3.12 та 3.13 Положення про відділ, в якому вказано, що відділ в межах своєї компетенції розробляє режими водогосподарських систем і каналів та подає пропозиції територіальному органу Держводагенства стосовно їх встановлення та забезпечує контроль за дотриманням встановлених режимів роботи водогосподарських систем і каналів. Питання в запиті напряму відносяться до компетенції відділу з управління інфраструктурою, тому вони вважають, [PERSON] порушені п.2.1. та 2.2 посадової інструкції, що виразились у неналежному виконанні письмового доручення керівника Офісу від 21.04.2023 року. Вказав, що звинувачення [PERSON] керівника Офісу [PERSON] у корупційній діяльності, яке не підтверджено уповноваженим з антикорупційної діяльності РОВР Ю.Баликою, могло завдати неабиякої шкоди для ділової репутації [PERSON] , а також завдало шкоди його честі та гідності. У наказах Офісу «Про оголошення простою» від 31.03.2023 №83-к та «Про затвердження розподілу функціональних повноважень між начальником Офісу та його заступниками» та у звіті на надання інформації по Градизькій зрошувальній системі від 21.04.203 року, міститься службова інформація Офісу. Крім того, дані накази на аркуші погодження містять персональні дані окремих працівників Офісу, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові працівників, його займана посада та особистий підпис. Проте, перед наданням зазначених документів до Держводагентства, позивачкою не було отримано згоду працівників Офісу, перелік яких містяться у наказах. Позивачкою [PERSON] направлена інформація про перевірку на корупційну складову в діях [PERSON] за неналежністю до Держводагентства. Зазначав, що [PERSON] будучі членом контрольно-ревізійного органу ППО РОВР станом на 25.05.2023 року не була членом профспілкового комітету, відтак на неї не поширювалася дія ч. 2 ст. 252 КЗпП України, відповідно, отримання попередньої згоди виборного профспілкового органу для притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] не потрібно. Крім того, вказував, що не було необхідності проведення службового розслідування відносно [PERSON] , оскільки факт розповсюдження службової інформації чітко підтверджується матеріалами, листуванням позивачки з Держводагенством. Відносно сум невиплаченої премії вказував, що [PERSON] було позбавлено премії у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку відповідно до чинного законодавства України, Колективного договору та Положення про преміювання. Нарахування премії є виключним правом керівника Офісу, визначення її розміру, чи відмову в її призначенні. А також зазначив, що розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних робіт. Оскільки позивачкою не надано жодних доказів, що свідчили б про укладання договором з адвокатом та детального опису виконаних робіт та здійснених витрат, вважають вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу необґрунтованою. Представник первинної профспілкової організації Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області Василенко Л.П., у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є головою Ревізійної комісії, яка створена для громадського контролю за фінансово-господарською діяльністю профспілкового комітету Первинної профспілкової організації РОВР у Полтавській області. Профспілковий комітет ППО РОВР у Полтавській області не був попереджений про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, попередньої згоди не надавав. Вважала, що Наказ начальника Офісу від 25.05.2023 року № 33 є незаконним, тому позов слід задовольнити. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані належні, допустимі та достовірні докази окремо та в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 01.07.2020 року № 167-К [PERSON] , провідного інженера-гідротехніка відділу з управління інфраструктурою з 15.07.2020 року переведено на посаду заступника начальника відділу з управління інфраструктурою. Наказом начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області від 31.03.2023 року № 83-К [PERSON] , оголошено з 03.04.2023 року по 30.04.2023 року простій у роботі працівникам Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області, зокрема начальнику відділу з управління інфраструктурою Таран І.В.. 21 квітня 2023 року Начальником РОВР у Полтавській області Монастирським О.М. створено запит щодо надання інформації по Градизькій зрошувальній системі, резолюція на якому містить зазначення: « [PERSON] , [PERSON] Прошу підготувати та надати відповідну інформацію до 25.04.2023 року». 24 квітня 2023 року Доповідною запискою заступника начальника відділу з управління інфраструктурою РОВР у Полтавській області Пащенко Н.М. було вказано на недоліки оформлення вищевказаного запиту та надано пропозиції щодо порядку отримання запитуваної інформації. 25 квітня 2023 року Доповідною запискою заступника начальника відділу з управління інфраструктурою РОВР у Полтавській області Пащенко Н.М. надано запитувану Начальником РОВР у Полтавській області [PERSON] інформацію. В ч.1 ст.82 ЦПК України закріплено - Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тобто, суд вважає, що сторонами не оспорювалось надіслання запиту 21.04.2023 року начальником РОВР у Полтавській області [PERSON] з вимогою надання інформації по Градизькій зрошувальній системі, не оспорювалось, що [PERSON] зверталась 24 квітня 2023 року з Доповідною запискою про необхідність належного оформлення запиту. А також не оспорювалось, що [PERSON] надала у встановлений строк - 25 квітня 2023 року запитувану інформацію. Однак, сторони оспорювали суб`єктність виконання запиту, а саме позивачка стверджувала, що в повній мірі надала запитувану інформацію що відноситься до Відділу з управління інфраструктурою, а до компетенції іншого Відділу - Служби енергоефективності, відноситься інша запитувана інформація. Суд вважає, що стороною позивача доведено, що запитувана інформація, що міститься в запиті від 21.04.2023 року була направлена двом особам з різних Відділів, а саме: [PERSON] , як виконуючій обов`язки начальника Відділу з управління інфраструктурою, а також [PERSON] , як начальнику Служби енергоефективності, що підтверджено резолюцією начальника РОВР у Полтавській області [PERSON] на самому запиті. Крім того, позивачка надсилала на ім`я начальника Офісу доповідну записку від 25.04.2023 року в якій вказала, що « звіти за 2020-2022 роки по режимам роботи насосної станції - об`єм (Q м3/с) перекачування води, - даний звіт не входить до переліку звітності Відділу». Враховуючи, що з дати доповідної записки від начальника Офісу не поступало жодного зауваження, питання щодо надання інформації не в повному обсязі або неналежного виконання даного запиту, то суд дійшов висновку, що інформація на запит була надана в повному обсязі. Непогодження з відповіддю на запит та реакція на доповідну записку виникли лише після отримання начальником Офісу [PERSON] відомостей про надіслання [PERSON] 26.04.2023 року письмової заяви до уповноваженого з антикорупційної діяльності РОВР, а також звернення 29.04.2023 року до голови Держводагентства України. Посилання представника відповідача про те, що в запиті наведено перелік питань щодо звітів за 2020-2022 роки по режимам роботи насосної станції об`єму перекачування води, які відносяться до компетенції Відділу з управління інфраструктурою, про що зазначено в п.3.12 та 3.13 Положення про відділ «відділ в межах своєї компетенції розробляє режими водогосподарських систем і каналів та подає пропозиції територіальному органу Держводагенства стосовно їх встановлення та забезпечує контроль за дотриманням встановлених режимів роботи водогосподарських систем і каналів», не знайшло свого обґрунтованого підтвердження. Так, представником відповідача суду не надано саме Положення про Відділ, крім того, надані Акт приймання передачі документації та технічний паспорт «Градизької зрошувальної системи» від 26.07.2021, не містять інформації що викладена в запиті від 21.04.2023 року про « - об`єм (Q м3/с) перекачування води», більш того, представником відповідача не доведено, що розроблені відділом «.. режими водогосподарських систем і каналів» повинні містити вказаний запитуваний показник. Враховуючи викладене, суд вважає, що запитувана інформація про «об`єми (Q м3/с) перекачування води» не відноситься до компетенції Відділу з управління інфраструктурою. Пункти 2.1, 2.12 посадової Інструкції заступника начальника відділу з управління інфраструктурою, затвердженої 15 липня 2020 року, звучать наступним чином: відповідно до напрямків діяльності Відділу дотримується виконавчої та трудової дисципліни, забезпечує виконання наказів та доручень Держводагенства та Офісу щодо завдань і функцій Відділу; виконує завдання, поставлені перед Відділом, згідно Положення про Відділ. В даних пунктах закріплені положення про забезпечення виконань наказів та доручень Офісу щодо завдань і функцій Відділу, а оскільки частина запитуваної інформації не відноситься до Відділу, то посилання на невиконання [PERSON] положень п.2.1 та 2.12. є невірним. Враховуючи положення ст.ст.12.13,81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позивачка довела виконання нею запиту від 21.04.2023 року належним чином, оскільки надала відповідь на запит Офісу відповідно до завдань і функцій Відділу і зазначене ствердження не спростоване відповідачем. Що стосується вказаного в Наказі №33 від 25 травня 2023 року порушення правил субординації, суд зазначає, що позивачкою надана обґрунтована відповідь та підтверджена доказами, що викликало у неї підстави вважати, що у діях [PERSON] можуть бути наявні ознаки корупції - це і відправлення у простій у розпал підготовки до поливного сезону начальників профільних відділів та головного юрисконсульта; запитування дуже специфічної, конфіденційної та призначеної для внутрішнього користування інформації по Градизькій зрошувальній системі Кременчуцького району запитом, що не містить необхідних реквізитів та небажання при цьому подати офіційний лист-запит або розпорядчий документ на отримання цієї інформації. Суд вважає, що це суб`єктивне право [PERSON] , помилковість чи правильність якого можливо встановити лише після уточнення та з`ясування всіх обставин, і вона намагалася це з`ясувати, надіславши на ім`я керівника Офісу доповідну записку від 25.04.2023 року, однак не змогла впевнитись в правильності дій керівника, оскільки керівник не надав відповідь, тому, 26.04.2023 року звернулася із письмовою заявою до уповноваженого з антикорупційної діяльності РОВР та 29.04.2023 року до голови Держводагентства України. Тобто, [PERSON] виявила пильність, та для усунення можливих негативних наслідків, можливо і зняття з себе відповідальності, звернулась спочатку з доповідною запискою до керівника Офісу [PERSON] , а потім вже до уповноваженого з антикорупційної діяльності Офісу і тільки потім звернулася із клопотанням до Держводагентства. А враховуючи, що Відділ з антикорупційної діяльності Офісу входить до структури самого Офісу, то ствердження в Наказі про звернення позивачки з порушенням субординації є хибним. Направлення [PERSON] повідомлення до Держводагентства про обставини, що викликали у неї занепокоєння, дійсно є зверненням до вищої інстанції, але зазначене не є порушенням субординації, оскільки в повідомлені йдеться мова про припущення в діях керівника Офісу корупційної складової, тому повідомляти самого керівника про виниклу підозру є невірним. Крім того, представник відповідача не довів та не вказав, як повинна була діяти [PERSON] у разі виникнення у неї сумнівів щодо дій керівника Офісу. Суд вважає, що позивачка не порушила правила субординації, визначеного Правилами етичної поведінки в Регіональному офісі водних ресурсів у Полтавській області, затверджених наказом РОВР у Полтавській області від 17.11.2021 № 190. Більш того, Наказ №33 від 25 травня 2023 року не містить посилання на пункт Правил етичної поведінки, що на думку [PERSON] , порушений [PERSON] .. Зі змісту Наказу від 25 травня 2023 року № 33 вбачається, що [PERSON] самовільно розповсюдила службову інформацію, розпорядником якої є Офіс, що міститься в доповідній записці [PERSON] від 25.04.2023 та персональних даних працівників Офісу (особисті підписи деяких працівників), що містяться у аркуші погодження з наказом Офісу від 31 березня 2023 року № 83-к «Про оголошення простою». Однак, суд вважає, що [PERSON] не розповсюджувала службову інформацію, розпорядником якої є Офіс. Так, передача Держводагентству будь-якої інформації яка стосується діяльності Офісу не може вважатися розповсюдженням службової інформації, оскільки, така інформація в будь-якому випадку повинна передаватися Держводагентству, як органу, до управління якого належить Офіс і який здійснює контроль за діяльністю Офісу. Суд погоджується зі ствердженням позивачки, щодо вона не розповсюджувала персональні дані працівників Офісу, а саме їх особисті підписи. Персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, відповідно до абз.8 ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних». [PERSON] довела, і зазначене не спростоване відповідачем, що працівниками Офісу регулярно подаються до Держводагентства в порядку здійснення своєї трудової діяльності звіти, запити, листи та інші документи за власними підписами, також, документи із власними підписами працівників Офісу розміщуються на офіційному сайті Офісу та на сторінці Офісу в соціальній мережі Facebook, тобто є у публічному доступі. Крім того, Порядком обробки та захисту персональних даних працівників та контрагентів, затвердженим наказом Офісу від 05.06.2020 № 76, а саме розділом 3 цього порядку, визначено склад персональних даних працівників, що обробляються в Офісі. В переліку персональних даних, який наведений в розділі 3 вказаного положення не зазначено, що особистий підпис працівника відноситься до персональних даних. До того ж, Офіс належить до сфери управління Держводагентства, яке здійснює контроль за діяльністю Офісу. Тому, передача Держводагентству будь-якої інформації, що стосується діяльності Офісу, в тому числі персональних даних працівників, не може вважатися розповсюдженням службової чи іншої конфіденційної інформації. Тобто, суд вважає, що викладене в змісті Наказу ствердження про самовільно розповсюдження службової інформації, розпорядником якої є Офіс, та персональних даних працівників Офісу (особисті підписи деяких працівників), що містяться у аркуші погодження з наказом Офісу від 31 березня 2023 року № 83-к «Про оголошення простою», є безпідставним та необґрунтованим. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що обставини викладені в Наказі №33 від 25 травня 2023 року «Про оголошення догани [PERSON] » ні в частині порушення правил субординації, ні в частині порушення пунктів 2.1, 2.12 посадової Інструкції заступника начальника відділу з управління інфраструктурою, ні у неналежному виконанні письмового доручення керівника Офісу від 21.04.2023, самовільному розповсюдженні службової інформації, розпорядником якої є Офіс та персональних даних працівників Офісу, не відповідають дійсності. Суд зауважує, що навіть невідповідність однієї з обставин вказаних в Наказі є підставою для його скасування. Крім того, оспорюваний Наказ винесений з порушенням процесуального порядку; не зазначенням конкретних дій чи бездіяльності, тобто не вказано в чому саме полягає неналежність виконання письмового доручення керівника Офісу; не проведене службове розслідування, не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з працівника безпідставні обвинувачення чи підозру, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну шкоду, обставини за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника; не надано обґрунтованих пропозицій щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі потреби усіх винних осіб до відповідальності згідно із законодавством. Впевненість керівника Офісу [PERSON] у вчиненні [PERSON] дисциплінарного порушення не виключає потреби в проведенні службового розслідування, що зроблено не було. А також враховуючи, що про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, Профспілковий комітет ППО РОВР у Полтавській області не був попереджений і не надавав попередньої згоди, що підтверджено службовою запискою голови ППО РОВР у Полтавській області Василенко Л.П. від 31.05.2023 року та особисто представником третьої особи [PERSON] в судовому засіданні, то Наказ №33 від 25.05.2023 року винесений з порушенням ч.2 ст.252 КЗпП України, де закріплено, що притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Суд погоджується з зазначенням позивачки, що проект Наказу від 25.05.2023 № 33 «Про оголошення догани [PERSON] » розроблено начальником відділу контролю, діловодства та взаємодії із ЗМІ - [PERSON] , проте перевірка дотримання посадових інструкцій працівниками Офісу не належить ні до її повноважень, ні до компетенції. А безпосередній керівник [PERSON] - начальник Відділу [PERSON] , яка у відповідності до своїх повноважень має здійснювати контроль за виконанням посадових обов`язків працівниками Відділу та, в разі виявлення порушень, піднімати питання про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, взагалі не була ознайомлена з оскаржуваним наказом. Розглядаючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити премію починаючи з червня 2023 року по день звільнення 22 жовтня 2023 року, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Так, судом встановлено на підставі пояснень як позивачки так і представника відповідача, що премія [PERSON] не виплачувалась в зв`язку з оголошенням догани. Враховуючи, що суд дійшов висновку про незаконність винесеного Наказу №33 від 25 травня 2023 року «Про оголошення догани [PERSON] », то підстави для ненарахування та виплати премії відсутні, тому вимога про зобов`язання нарахувати, виходячи з середньоденного розміру премій нарахованих працівникам відділу з управління інфраструктурою Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області за відповідний період, та виплатити [PERSON] премію за період з червня 2023 року до 22 жовтня 2023 року, на підставі ст. 2 ЗУ «Про оплату праці», пп. 2.2.2 і 2.2.3 Інструкції з заробітної плати №5, п. 4.17. Колективного договору, п. 4 та 5 Положення «Про преміювання та інші заохочувальні виплати керівних працівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області», з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов`язкових платежів - підлягає до задоволенню. Посилання представника відповідача про те, що нарахування премії є виключним правом керівника Офісу, визначення її розміру, чи відмову в її призначенні, суд вважає обґрунтованим лише у випадку ненарахування премій іншим працівникам, шо працюють в Офісі. Однак, премії нараховувались, що не оспорювалось відповідачем, тому відсутні підстави не нараховувати та не виплачувати позивачці премії. Суд також погоджується з доводами представника позивача адвоката Білонучкіною Т.П., з посиланням на п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та Постанову Верховного Суду від 09.09.2019 року у справі №174/780/16-ц, про обґрунтованість позовних вимог в частині виплати премії [PERSON] .. А також суд погоджується з представником позивача, що посилання відповідача на Постанову ВС від 15.06.2020 року у справі №623/3181/16-а є недоречним, оскільки обставини справи є відмінними від тих, які є предметом розгляду у даній справі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову пов`язаного з трудовим спором, та задоволення позову в повному обсязі, суд, стягує з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 1 211,20 грн. Клопотання представника позивачки адвоката Білонучкіної Т.П. про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, пов`язаних з правовою допомогою, про які вона заявляла в позовній заяві, в судовому засіданні і під час судових дебатів, буде вирішено в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved