Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

26 липня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 15 серпня 2024 року представник позивача ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» - адвокат Пархомчук С.В. подав заяву про усунення недоліків, в якій прохав прийняти до розгляду позовну заяву ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.04.2021 року між ТОВ «Займер» та [PERSON] укладено кредитний договір № 189732 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. На виконання вимог п. 2.4 кредитного договору, відповідачем були зазначені реквізити платіжної банківської карти [NUMBER] для перерахування кредитних коштів. На підтвердження виконання ТОВ «Займер» п. 2.4 кредитного договору, позивач надає інформаційну довідку ТОВ «Платежі онлайн» від 20.05.2024 року, відповідно до якої, 26.04.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 гривень за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , що являється доказом видачі кредитних коштів. 17.02.2022 року між ТОВ «Займер» і ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого, ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Станом на 25.06.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10560,00 гривень, яка складається з: 2000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8560,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами. На виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону Укаїни «Про споживче кредитування», на адресу [PERSON] позивачем була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 189732 від 26.04.2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідчем без виконання. Таким чином, представник позивача ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» прохав суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 189732 від 26.04.2021 року в сумі 10560,00 гривень, яка складається з: 2000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8560,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» судовий збір у сумі 2422,40 гривень. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.34-35). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.43-45). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» - адвокат Пархомчук С.В. подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Позовну заяву підтримує повністю та прохає задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов [PERSON] не подала, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 26.04.2021 року між ТОВ «Займер» (Товариство) та [PERSON] (Клієнт) укладено кредитний договір № 189732 про надання фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит у розмірі 2000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.8-9). Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 25-05-2021. Строк дії договору 30 днів. Але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами (п. 1.2 Договору). За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором (п. 1.3 Договору). Кредит надається Клієнту в безготівковій формі в національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом (п. 1.4 Договору). Датою укладення цього Договору вважається дата перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта (п. 1.6 Договору). Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства www.cly.com.ua (п. 1.7 Договору). Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.1 Договору). Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Товариство має право вимагати від Клієнта повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом у повному обсязі, а також виконання всіх інших зобов`язань за цим Договором і додатками до нього (пп. 3.1.1. п. 3.1 Договору). Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути Кредит та сплачувати проценти за користування Кредитом в порядку, встановленому Договором (пп. 3.4.2 п. 3.4 Договору). Цей Договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п. 6.1 Договору). Всі додатки та додаткові угоди, складені Сторонами в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами Договору (п. 6.3 Договору). Підписанням цього Договору Клієнт дає свою згоду на те, щоб Графік розрахунків розміщувався в електронному вигляді в Особистому Кабінеті Клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці Товариства - www.cly.com.ua (п. 6.4 Договору). Підписанням цього Договору Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства (п. 6.7 Договору). Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 6.8 Договору). Судом встановлено, що кредитний договір № 189732 від 26.04.2021 року підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором AV1186. Також [PERSON] вказала рахунок № [NUMBER] (а.с.9-зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами ч.ч. 3,6,7,8,12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Викладене вище узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц. Підписавши кредитний договір № 189732 від 26.04.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, [PERSON] засвідчила, що вона погодилася на отримання грошових коштів у кредит саме на умовах, що визначені в договорі. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у позику, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Таким чином, кредитний договір № 189732 від 26.04.2021 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також представником позивача надано Графік розрахунків, який підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором AV1186 (а.с.10). З інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 3477/05 від 20.05.2024 року вбачається, що 26.04.2021 року було успішно проведено платіж у розмірі 2000,00 гривень на номер платіжної картки [NUMBER] у зв`язку з видачею кредиту № 189732 (а.с.22). ТОВ «Займер» свої зобов`язання за кредитним договором №\~ 189732 від 26.04.2021 року виконало, надавши відповідачу кошти в розмірі, визначеному цим Договором. 17.02.2022 року між ТОВ «Займер» і ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» укладено договір факторингу № 01-17/02/2022, відповідно до умов якого, ТОВ «Займер» відступило ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» за плату належні йому права вимоги до боржників, указаних в реєстрі боржників (а.с.23-26). Згідно реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу № 01-17/02/2022, ТОВ «ФК «Кеш Ту Гоу» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (а.с.11). У порушення умов кредитного договору, відповідач своєчасно не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 189732 від 26.04.2021 року, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 21.05.2024 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10860,00 гривень, яка складається з: 2000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8560,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами, 300,00 гривень - строкова заборгованість за штрафами і пенями (а.с.14). Позивач направляв на адресу реєстрації місця проживання відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором № 189732 від 26.04.2021 року та прохав сплатити суму боргу в розмірі 10860,00 гривень упродовж 30 днів з дати отримання вимоги (а.с.30). На день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач не довів та не спростував обставини, на які посилається позивач у своєму позові. 15.03.2022 року прийнято Закон України № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України був внесений пункт 18, відповідно до якого в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Таким чином, враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України, в період дії в Україні воєнного стану відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця штрафу та пені за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 300,00 гривень. За змістом до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за кредитним договором № 189732 від 26.04.2021 року, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму заборгованості, яку позивач прохав стягнути 10560,00 гривень, яка складається з: 2000,00 гривень - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8560,00 гривень - прострочена заборгованість за процентами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved