Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.05.2022 року [PERSON] помилково здійснив платіж на карту невідомої йому особи на номер [NUMBER] в сумі 12 872,00 грн. та кошти були зараховані на рахунок одержувача. За заявою позивача Оболонським районним судом м.Києва від 30.04.2024 року у справі №756/4675/24 зобов`язано банк-емітента картки АТ «Універсалбанк» розкрити відомості про її держателя картки, нею виявилася відповідачка [PERSON] . Отже, відповідачка набула та зберегла у себе грошові кошти позивача за відсутності правових підстав та мала їх добровільно повернути. Оскільки повернення помилково сплачених коштів добровільно не відбулося, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідачки перерахованих коштів у сумі 12 872,00 грн., а також інфляційні втрати за період 14.05.2022 року по 16.06.2024 року у розмірі 2 788,91 грн., та 3% річних за період з 14.05.2022 року по 16.06.2024 року у розмірі 775,00 грн., що разом складає 16 435,91 грн, окрім того стягнути судові витрати. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити із підстав наведених у позовній заяві. Також зобов`язався надати підтвердження витрат на правову допомогу на протязі п`ятьох днів. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Відзив на адресу суду не надала. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Суд дослідивши надані докази встановив, що 13.05.2022 року [PERSON] здійснив платіж у сумі 12 872,00 грн. на карту № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № Р24А2250729269С0314 (а.с.22). Відповідно до Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 30.04.2024 року ц справі №756/4675/24 зобов`язано Акціонерне товариство «Універсал Банк» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19; код ЄДРПОУ 21133352) надати [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ; адреса: [ADDRESS] ) шляхом надсилання на електронну адресу [INFO] інформацію відносно власника картки АТ «Універсал Банк» [NUMBER] , на яку 13.05.2022 було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 12 872,00 грн згідно платіжного доручення № Р24А2250729269С0314, а саме: прізвище, ім`я, по батькові власника рахунку, місце реєстрації та реєстраційний номер облікової картки платника податків (а.с.19-21). З листа АТ «Універсал банк» вбачається, що банківську карту № [NUMBER] було емітовано банком на ім`я [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . (а.с.10). Згідно Розрахунку ціни позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно утримуваних коштів: дата винекнення забогованості: 14.05.2022 року; дата розрахунку: 16.05.2024 року; сума боргу: 12 872,00 грн., кількість прострочених днів: 733. Розрахунок 3% річних: період: 14.05.2022-16.05.2024; сума боргу: 12 872,00 грн.; 3% річних: 775,00 грн. Втрати інфляції: період розрахунку: 14.05.2022-16.05.2024; сума боргу: 12 872,00 грн.; інфляційне збільшення: 2 788,91 грн. (а.с.12-13). Стаття 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення даної статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц викладено позицію про те, що: « … зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала». Згідно висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16664/18: «Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.» Згідно із постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20: «Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутих киштів необхідно, щоб такі кошти були набуті або збережені безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Оскільки відповідачкою [PERSON] було безпідставно набуто грошові кошти у сумі 12 872,00 грн., та остання добровільно не повернула їх [PERSON] , існують правові підстави для стягнення таких коштів у сумі 12 872,00 грн. на користь позивача. Крім того, з дня наступного за днем зарахування коштів на банківський рахунок відповідачки почалося її прострочення з повернення безпідставно набутих нею грошових коштів позивача, що дає підстави позивачу для нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму прострочення за весь час їх утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача також підлягає стягненню 3% річних у сумі 775,00 грн. та 2 788,91 інфляційних втрат, відповідно до наданого позивачем розрахунку. На підставі викладеного та

Outcome: approved