Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

01.12.2023 року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла позовна заява подана представником Лавровим В.В. в інтересах [PERSON] , [PERSON] до Селянського (фермерського) господарства «Смолянніков», третя особа: Державна реєстраційна служба Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначає, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №627568, [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 6,0297 га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті відкрилась спадщина її сини - [PERSON] та [PERSON] , позивачі по справі прийняли спадщину інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. 17 жовтня 2023 року державним нотаріусом Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області Серьогіною О.М. було видано та посвідчено державною реєстрацією: Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №1756, на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,0297 га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371 та Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №1759, на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,0297 га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371. Вище зазначена земельна ділянка площею 6,0297 Га., яка належить [PERSON] та [PERSON] на даний час використовується Селянським (фермерським) господарством «Смолянніков», на підставі Договору оренди земельної ділянки №б/н від 15 червня 2022 року. 10 липня 2023 року державним реєстратором Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області було посвідчено інше речове право - Договір оренди землі № б/н від 15 червня 2022 року, номер запису про інше речове право 50958992, укладений між [PERSON] та СФГ «Смолянніков», щодо використання земельної ділянки площею 6,0297 Га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371. Договір оренди\~землі від\~15\~червня 2022\~року,\~ у\~відповідності до\~Інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно.\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна\~щодо об`єкта\~нерухомого майна\~від 16\~листопада 2023\~року,\~№354719440\~було зареєстровано\~10\~липня 2023\~року, після припинення цивільної правоздатності (смерті) власника, [PERSON] , яка померла [INFO] . Тому спірний Договір оренди земельної ділянки є недійсним і відповідач СФ «Смолянніков» володіє земельною ділянкою незаконно. Крім того, відповідно до п.2.5 умов Договору оренди землі від 15.06.2022 року зазначено нормативну грошову оцінку земельної ділянки в розмірі 65\~885 грн. 70 коп.. Проте як, відповідно до Витягу №ПВ-9932656512023 із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок площею 6,0297 Га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371 становить 204 935грн. 21 коп. Пунктом 4.1 Договору оренди землі № б/н від 15.06.2022 року визначено орендну плату в розмірі 4\~234 грн. 37коп. Проте, 3% нормативно грошової оцінки земельної ділянки відповідно становить 6 148грн. 06коп. Згідно пункту\~4.1\~Договору оренди\~землі №б/н\~від 15.06.2022\~року визначено\~орендну плату\~на рік\~за користування\~земельною ділянкою\~площею 6.0297\~га.\~в розмірі\~4\~234\~грн.\~37\~коп.,\~тобто 702\~грн.\~25\~коп.\~за 1\~га.\~на рік.\~У той\~же час\~згідно публічного\~звіту завідуючого\~сектору агропромислового\~розвитку Сахновщинської\~селищної ради\~Красноградського району\~Харківської області\~за 2022\~рік (rad\~а.\~і nfo/upload/users_files/04398301\~/53a4f9694d473dcf75998a79c2dc6b96.pdf, розміщеному на офіційному сайті веб порталі Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області) встановлено, що середній розмір плати за 1 га. орендованої землі відповідно до укладених договорів складав 3\~186 грн. 50коп. Таким чином, СФГ «Смолянніков» грубо порушено ст.215 ЦК України, що потягло укладення договору оренди на вкрай невигідних умовах для позивачів внаслідок заниження розміру орендної плати лише за 1 га. більше ніж на 2\~484 грн. 25 коп. від середнього розміру плати по Сахновщинській селищній раді Красноградського району Харківської області та за земельну ділянку площею 6,0297 га. занижений розмір орендної плати на понад 14\~979 грн. 28 коп. Позивачі вважають, що ефективним способом захисту порушеного цивільного права, є звернення до суду з позовом про повернення земельне ділянки, яка є предметом договору оренди, із чужого незаконного володіння. Крім того, оскільки, при вирішенні питання щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом повернення позивачам земельної ділянки, виникне необхідність скасування державної реєстрації Договору оренди земельної ділянки № б/н від 15 червня 2022 року, укладеного між [PERSON] та СФГ «Смолянніков», щодо використання земельної ділянки площею 6,0297 га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371, посвідчену державним реєстратором Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області 10 липня 2023 року, номер запису про інше речове право 50958992. Також представник позивача просить стягнути з відповідача понесені судові витрати позивачами по сплаті судового збору. Позивачами вживались заходи досудового врегулювання спору. Так [PERSON] та [PERSON] , зверталася до СФГ «Смолянніков», з приводу усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (припинення безпідставного використання земельної ділянки) та повернення земельної ділянки в їх володіння та розпорядження, але СФГ «Смолянніков» відмовилася від вимог, тому досудове врегулювання спору було безрезультатним. Ухвалою суду від 03.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явилися. Представник позивача [PERSON] адвокат Підлісний М.О. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] адвокат Лавров В.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача СФГ «Смоляніков» - адвокат Круглих К.О. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Представник третьої особи Державної реєстраційної служби Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області в судове засіданні не з`явилася, направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без участі представника третьої особи, щодо позовних вимог послалася на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить висновку. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] \~та [PERSON] в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~матері [PERSON] \~набули у\~власність по1/2\~частини земельну земельної ділянки площею 6,0297 га. у межах згідно з планом, кадастровий номер 6324884500:05:000:0371, яка розташована на території Новочернещанської сільської ради Красноградського району Харківської області, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом за №1759, 1756 від 17 жовтня 2023 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10,11,12,13). Як слідує з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.11.2023 року, державним реєстратором відділу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області Герасименко Ю.В. 10.07. 2023 року було проведено державну реєстрацію права оренди на підставі договору оренди землі серії та номер б/н від 15.06.2022 року, а саме: земельної ділянки площею 6,0297 га., строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, орендодавець: [PERSON] , орендар: СФГ «Смолянніков». Строк дії договорів становить 10 років, дата закінчення 15.06.2032 року (а.с.14,15). Судом також встановлено, що на підставі договору оренди землі від 15 червня 2022 року, укладеного між [PERSON] та відповідачем СФГ «Смолянніков», орендодавець передав у платне користування земельну ділянку земельну ділянку площею 6,0297 га., кадастровий номер 6324884500:05:000:0371, строк дії договорів становить 10 років (а.с. 114- 115). Згідно п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 4234 грн 37 коп. за один повний рік користування земельною ділянкою. Обчислення розмірі орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. Відповідно до п.11.6 Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Згідно п.13.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладений з моменту його нотаріального посвідчення. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї самої статті). У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 792 ЦК України\~передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 93 ЗК України\~право оренди земельної ділянки\~це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. За змістом статей\~6,\~13 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі\~це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21) вказано, що: «6.19. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання правочину недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил статей 229-233 ЦК України про правочини, вчинені з дефектом волі - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. 6.20. Тобто як у частині першій статті 215 ЦК України, так і в статтях 229-233 ЦК України йдеться про недійсність вчинених правочинів у випадках, коли існує волевиявлення учасника правочину, зафіксоване в належній формі (що підтверджується, зокрема, шляхом вчинення ним підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає волі цього учасника правочину. Тож внаслідок правочину учасники набувають права і обов`язки, що натомість не спричиняють для них правових наслідків. 6.21. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, то правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.». У вищевказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне: «6.38. У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше). 6.39. Висловлене вище про можливість визначити фактичне укладення правочину у спосіб його виконання (за відсутності законодавчих застережень про інше) не суперечить викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) правовому висновку про те, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.». Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає, що правовідносини з оренди землі продовжують діяти між сторонами по справі на підставі договору оренди землі, строк дії якого почався із 15 червня 2022 року. Доводи представника позивача про те, що мате позивачів на час реєстрації права оренди земельної ділянки померла, не впливають на вказані висновки, так як у спірних правовідносинах встановлено, що відповідач користується земельною ділянкою, яка належить позивачам, а останні вважають, що розмір орендної плати визначений вказаним договором є заниженим, що потягло укладання договору оренди на вкрай невигідних умовах для позивачів. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи\~орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі (ч.6 ст. 32 Закону України «Про оренду землі»). Таким чином, смерть орендодавця, за загальним правилом, не є підставою припинення дії договору оренди, а також для його розірвання чи зміни його умов. Усі права та обов`язки орендодавця після його смерті переходять до його спадкоємця (спадкоємців), який (які) зобов`язаний (зобов`язані) продовжувати виконувати всі умови договору оренди землі. Саме такої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 514/136/17. Відповідно до ч. 5\~ст. 31 Закону України «Про оренду землі»\~особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному\~статтею 148-1 ЗК України. Разом з тим, після смерті [PERSON] , відповідач СФГ «Смолянніков» використовувало орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, а позивачі, як спадкоємці померлого орендодавця, не повідомляли орендаря про набуття ними права власності на земельну ділянку, а також щодо незгоди з умовами договору оренди землі щодо розміру орендної плати. Таким чином, відсутні підстави для усунення перешкод позивачам в користуванні спірною земельною ділянкою шляхом повернення в їх користування, оскільки правовідносини з оренди землі продовжують діяти між сторонами по справі на підставі договору оренди землі. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про повернення земельної ділянки не підлягають до задоволення. Крім того, позивачі просили скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, обґрунтовуючи вимоги тим, що реєстрація договору відбулася вже після смерті [PERSON] , а тому відповідач користується земельною ділянкою незаконно. Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав. Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом захисту певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, провадження № 12-158гс18). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Тлумачення вказаних норм права свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Загальний перелік способів захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 ЦК України, в якій зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, провадження № 14-144цс18; від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, провадження № 12-187гс18; від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, провадження № 14-338цс18; від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, провадження № 14-364цс19; від 06 квітня 2021 року у справі № 925/642/19, провадження № 12-84гс20 та інших). Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Проте, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, але є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16.11.2023 року, державним реєстратором відділу Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області Герасименко Ю.В., 10.07. 2023 року було проведено державну реєстрацію права оренди на підставі договору оренди землі серії та номер б/н від 15.06.2022 року, а саме: земельної ділянки площею 6,0297 га. У спірних правовідносинах, з урахуванням предмета та підстав позову, відповідних положень законів України: «Про оренду землі», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право орендодавця підлягає судовому захисту за його позовом про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, а не шляхом скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки. Указане узгоджується з постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі № 663/3745/19 (провадження № 61-8192св21). Разом з тим, позивачі звернулися з позовом про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, тому, враховуючи межі заявлених вимог, у задоволенні таких позовних вимог слід відмовити. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed