Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «Компанія Діловий Центр» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати житлово-комунальних послуг у загальному розмірі 17 531,84 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що до 11.02.2023 року ПрАТ «АТЕК» (до зміни назви - ЗАТ «АТЕК») було власником гуртожитку - будинку [ADDRESS] . 07.04.2003 року між ПрАТ «АТЕК» та ТОВ «Компанія Діловий Центр» було укладено договір №207 на виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК. На виконання своїх зобов`язань за договором перед власником майна-гуртожитку будинку [ADDRESS] та надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку відповідно до їх споживання у відособлених приміщеннях, які вони займають, ТОВ «Компанія Діловий Центр» було укладено договори з постачальниками комунальних послуг. Позивач належним чином забезпечив надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку і виконав свій обсяг зобов`язань. Згідно листа Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.03.2023 року № 107-1663 до визначення управителем гуртожитку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» з метою недопущення припинення постачання до гуртожитку житлово-комунальних послуг, надавачем таких послуг до 30.04.2024 року визначено позивача ТОВ «Компанія Діловий Центр». З 01.05.2024 року позивач припинив надання послуг мешканцям гуртожитку - будинку [ADDRESS] . 22.12.1987 року ПрАТ «АТЕК» (до реорганізації ЗАТ «АТЕК», яке є правонаступником Заводу «Червоний екскаватор») було видано ордер на право зайняття житлового приміщення в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання №0309 [PERSON] на право отримання кімнати [NUMBER] у гуртожитку для тимчасового проживання сім`ї, що складалася з чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] 16.06.2005 року ПрАТ «АТЕК» видано спеціальний ордер для тимчасового проживання [PERSON] на право отримання кімнати № [NUMBER] у гуртожитку для тимчасового проживання сім`ї, що складалася з чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] . Відповідачі у вказаних кімнатах проживали з моменту отримання ордерів та продовжують проживати по теперішній час. Укладення окремих договорів найму відповідачі не здійснювали, належну оплату комунальних послуг здійснювали до червня 2020 року по кімнаті [NUMBER] та до жовтня 2019 року по кімнаті № [NUMBER] , у зв`язку із чим виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 10 558,68 грн. На підставі ст. 625 ЦК України позивач просить покласти на відповідачів обов`язок по відшкодуванню 3% річних та інфляційних втрат відповідно до розміру простроченого грошового зобов`язання по кімнаті № [NUMBER] за період 10.06.2020 року по 23.08.2024 року у розмірі 1 989,48 грн. та по кімнаті № [NUMBER] за період з 10.10.2019 року по 23.08.2024 року у розмірі 4 983,68 грн. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. позивач просить стягнути з відповідачів. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н. О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року позовну заяву ТОВ «Компанія Діловий Центр» залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. На виконання вимог ухвали суду від 10.09.2024 року на адресу суду 12.09.2024 року надійшла заява ТОВ «Компанія Діловий Центр» із копіями позовної заяви та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідачів - адвоката Басараб Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачі просять закрити провадження у справі в частині стягнення з них основної суми заборгованості по сплаті комунальних послуг, посилаючись на сплату боргу у вказаному розмірі, на підтвердження чого надали копії фіскальних чеків. У відзиві вказали, що в іншій частині позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити ТОВ «Компанія Діловий Центр» у стягненні інфляційних втрат та 3% річних. 03 жовтня 2024 року на адресу надійшла заява ТОВ «Компанія Діловий Центр» про зменшення позовних вимог, у якій позивач посилаючись на часткове погашення відповідачами заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 10 509,43 грн., просить суд стягнути з відповідачів залишок заборгованості у розмірі 49,25 грн., а також 3% річних та інфляційні втрати за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 6 973,16 грн., що загалом становить 7 022,41 грн. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2024 року прийнято заяву ТОВ «Компанія Діловий Центр» про зменшення позовних вимог. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні не подавалися. З підстав наведених вище, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заяву про зменшення позовних вимог, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно ПрАТ «АТЕК» (до зміни назви - ЗАТ «АТЕК») до 11.12.2023 року було власником гуртожитку у будинку [ADDRESS] . 07.04.2003 року між ПрАТ «АТЕК» (до зміни назви - ЗАТ «АТЕК») та ТОВ «Компанія Діловий Центр» укладеного договір №207 про виконання робіт по обслуговуванню об`єктів АТЕК за умовами якого власник доручив, а виконавець взяв на себе обов`язки по обслуговуванню та утриманню будівель, що перебувають на балансі власника, у тому числі гуртожитку у будинку [ADDRESS] . Згідно умов договору ТОВ «Компанія Діловий Центр» набуло обсяг прав та обов`язків щодо укладання договорів з підприємствами - постачальниками комунальних послуг, утримання будівлі, технічних споряджень, комунікацій в належному стані, укладення договорів оренди приміщень з підприємствами та фізичними особами з метою отримання прибутку. Порядок надання житлової площі у гуртожитку, проживання, сплата наданих послуг мешканцями гуртожитку регламентується Положенням про гуртожиток ЗАТ «АТЕК» по вул. Чистяківський 4 у м. Києві, укладеного на підставі Примірного положення про гуртожитки затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208, погодженого Директором ЗАТ «АТЕК», затвердженого генеральним директором ТОВ «КДЦ» 02.09.2005 року. Відповідного до п.п. 25, 36 Положення, громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальне послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачувальним місяцем. На виконання зобов`язань позивачем було укладено перелік договорів з постачальниками комунальних послуг, а саме: 24.04.2002 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та ВАТ « АК «Водоканал» було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення; 04.01.2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та КП «Профдезінфекція» виконавчого органу Київради було укладено договір №08-2236; 01.07.2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та ТОВ «Укр-еко-сервіс» було укладено договір №58; 18.09.2018 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» було укладено договір №1710071; 01.05.2019 року ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та ДП «КиївГазЕнерджи» було укладено додаткову угоду №1. 01.11.2021 року між ТОВ «Компанія Діловий Ценрт» та КП виконавчого орагну Київради «Київтеплоенерго» було укладено договір №1710071. Отже, ТОВ «Компанія Діловий Центр» належним чином забезпечено надання комунальних послуг мешканцям гуртожитку і виконано свій обсяг зобов`язань. Згідно листа Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.03.2023 року № 107-1663 до визначення управителем гуртожитку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» з метою недопущення припинення постачання до гуртожитку житлово-комунальних послуг, надавачем таких послуг до 30.04.2024 року визначено позивача ТОВ «Компанія Діловий Центр». З 01.05.2024 року ТОВ «Компанія Діловий Центр» припинено надання послуг мешканцям гуртожитку - будинку [ADDRESS] . Судом встановлено, що 22.12.1987 року ПрАТ «АТЕК» (до реорганізації ЗАТ «АТЕК», яке є правонаступником Заводу «Червоний екскаватор») було видано ордер на право зайняття житлового приміщення в сімейному гуртожитку для тимчасового проживання №0309 [PERSON] на право отримання кімнати [NUMBER] у гуртожитку для тимчасового проживання сім`ї, що складалася з чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] 16.06.2005 року ПрАТ «АТЕК» видано спеціальний ордер для тимчасового проживання [PERSON] на право отримання кімнати № [NUMBER] у гуртожитку для тимчасового проживання сім`ї, що складалася з чоловіка [PERSON] та сина [PERSON] . Відповідачі проживають з моменту отримання ордерів у гуртожитку, з березня 1996 року зареєстровані у гуртожитку [ADDRESS] , де продовжують проживати по теперішній час. Укладення окремих договорів найму відповідачі не здійснювали. Положеннями ст.ст. 156, 162 ЖК України закріплено, що власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 8 жовтня 1992 року, зі змінами та доповненнями, власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Факт відсутності договорів не звільняє споживачів від оплати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно наданих позивачем квитанцій, належну оплату комунальних послуг відповідачі здійснювали до червня 2020 року за користування житлово-комунальними послугами у кімнаті № [NUMBER] та до жовтня 2019 року за користування житлово-комунальними послугами у кімнаті № [NUMBER] , у зв`язку із чим виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 10 558,68 грн. У зв`язку із частковою сплатою відповідачами заборгованості на загальну суму 10 504,43 грн., що підтверджується двома фіскальними чеками Укрпошта від 09.09.2024 року на суму сплати боргу у розмірі 5 500,00 грн. та 5 004,43 грн., позивачем ТОВ «Компанія Діловий Центр» було зменшено позовні вимоги, у яких Товариство, вказуючи на сплату боргу саме у розмірі 10 509,43 грн., просить стягнути з відповідача залишок заборгованості по сплаті отриманих житлово-комунальних послуг у розмірі 49,25 грн. Ураховуючи, що відповідачами визнається позовна заява в частині наявності заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у зазначеному у позовній заяві розмірі та така заборгованість сплачена ними частково, тому підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги відсутні. Така заборгованість підлягає стягненню, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у розмірі 49,25 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 6 973,16 грн., суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За правилом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості, заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги по кімнаті № [NUMBER] за період з 10.06.2020 по 23.08.2024 року становить 5 554,25 грн., інфляційні втрати складають 1 594,25 грн. та 3% річних - 394,80 грн. Заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги по кімнаті № [NUMBER] за період з 10.10.2019 року по 23.08.2024 року становить 5 004,43 грн., інфляційні втрати складають 3 994,90 грн. та 3% річних - 988,78 грн. Однак відповідно до постанови КБУ від 5 березня 2022 року № 206, якою затверджено «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні заборонялось нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат на комунальні послуги, у випадку прострочення сплати коштів, поновлено на підставі постанови КМУ від 29 грудня 2023 року № 1405, яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, тобто такі нарахування проводяться з 31 грудня 2023 року. Таким чином, у даному випадку нарахуванню та стягненню 3% річних та інфляційних втрат, за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги, з урахуванням наведених норм закону, не підлягає за період з 24.02.2022 по 30.12.2023. Тому в цій частині заявлених позивачем вимог суд відмовляє. Відтак підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 3 758,56 грн. та 3 % річних у розмірі 795,91 грн. Суд ураховує, що пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Відповідачами не надано належних та достовірних доказів того, що за спірний період послуги з утримання будинку та прибудинкової території надавалися іншим виконавцем, а не позивачем й такі послуги відповідачами були оплачені. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги та інфляційні втрати, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 49,25 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 758,56 грн. та 3 % річних у розмірі 795,91 грн., що разом становить 4 603,72 грн. Не може суд прийняти до уваги позицію сторони відповідачів стосовно невизнання позовних вимог в частині покладення на них обов`язку по сплаті інфляційних втрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, оскільки зазначене спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується. Такий обов`язок відповідачі несуть солідарно, оскільки незважаючи на їх проживання в тій чи іншій кімнаті, ордери на проживання у кімнатах № [NUMBER] та № [NUMBER] було видано на усіх відповідачів. Від свого права користування/проживання у вказаних кімнатах у визначеному законом порядку вони не відмовлялися. Питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Отже, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 1 985,1 грн. (4 603,72 / 7 022,41 * 3 028), тобто по 661,70 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: partial