Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

В позов вказано, що «… [INFO] у матері позивачки народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1428 від 12.07.2013 року та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1935 від 04.09.2008 року. Відомості про батька дітей записані відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері), що підтверджується витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Відповідачка не піклується про [PERSON] та [PERSON] , не проявляє заінтересованості до їхньої подальшої долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для отримання дітьми освіти. Фактично діти з грудня 2023 року проживають з позивачкою, яка є рідною сестрою дітей. Позивач [PERSON] є чоловіком позивачки і разом з нею виховує [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка не допомагає фінансово в утриманні дітей, не забезпечує дітей одягом, продуктами харчування та іншим. Також, відповідачка неодноразово притягалася до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків. Постановою Івано-Франківського міського суду від 05.12.2023 року у справі № 344/18595/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700 гривень штрафу. Постановою Івано-Франківського міського суду від 22.08. 2023 року в справі №344/13847/23 відповідачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) гривень. У постанові вказано наступне: «26 липня 2023 року близько 12 години 30 хвилин [PERSON] висловлювалася у сторону свого сина нецензурною лайкою, що спричинило домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП». Постановою Івано-Франківського міського суду від 26.09.2023 року у справі № 344/14655/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700 гривень штрафу. У постанові вказано наступне: « [PERSON] неналежним чином займається вихованням свого неповнолітнього сина, а саме 02.08.2023 року близько 10 год. 00 хв. виховувала сина в антисанітарних умовах. Вчинивши вказані дії повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, [PERSON] вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.184 КУпАП.». Протягом 2023 року відповідачка шість разів притягалась до відповідальності за невиконання батьківських обов`язків…». В судовому засіданні позивачі підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені та надали перед судом пояснення про те, що діти проживають в їх сім?ї В судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтримала позов та надала перед судом пояснення про те, що органом опіки та піклування влаштовано дітей в сім?ю позивачів задля їх догляду і виховання, яких вони були позбавлені на час проживання із відповідачкою. В судовому засіданні діти надали перед судом пояснення про те, що позивачі забезпечують їх утримання, догляд і виховання, просили суд задовольнити позов. Відповідач подала суду заяву, посвідчену в нотаріальному порядку про те, що вона не заперечує позов. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30/03/2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Орган опіки та піклування подав суду письмовий висновок про підтримання позову та необхідність задоволення позову в інтересах дітей. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов?язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. Позбавлення батьківських прав виправдане інтересами дітей, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Позивач прийняла в свою сім?ю дітей, протягом тривалого часу здійснює їх догляд та виховання в своїй сім?ї. Відповідач не виконує визначені для неї законом обов?язки щодо догляду та виховання дітей, виконання яких не може бути відкладено чи перенесено в часі. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved