Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки,як матері, про позбавлення її батьківських прав щодо дітей, - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданого позову зазначив, що перебував у шлюбі з 11.11.2016 року із матір`ю дітей, шлюб розірвано в судовому порядку за рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.11.2019 року, справа 709/1874/19. За цим судовим рішенням відповідачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». За рішенням ( судовим наказом) Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.02.2020 року, справа 709/92/20, наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини усіх видів доходів, заробітку, до досягнення дітьми повноліття. Мати дітей систематично ухиляється від виконання обов`зків щодо виховання та утримання дітей. Аліменти не сплачує, має значну заборгованість. Тривалий час не цікавиться дітьми, не відвідує, не спілкується, не піклується про них. Неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Також притягувалася до адміністративної відповідальності. За висновком органу опіки та піклування доцільно та в інтересах обох дітей позбавити матір батьківських прав. Тому просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо обох дітей та стягнути на його користь 20 тис. грн. витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали свої вимоги повністю. Допитаний, за клопотанням представника позивача, як свідок,- [PERSON] , приведений судом до присяги, підтвердив усунення матері дітей від виконання обов`язків без поважних причин. Зазначив, що натепер двоє його дітей перебувають у його сестри, за кордоном, в Італії м. Больцано, Santa Via Palua, 40. Виїхали вони у супроводі його матері 03.03.2022 року через пропускний пункт Могілів-Подільський Вінницької області, при перетині кордону згоди матері прикордонниками не вимагалося. Служба у справах дітей була повідомлена про місце перебування дітей. Висновок щодо позбавлення матері батьківських прав позитивний, відповідає інтересам дітей. Також зазначив, що є учасником бойових дій та має відповідне посвідчення та пільги, встановлені Законодавством. Вказав, що після розірвання шлюбу, матір покинула дітей і не відвідувала їх, не цікавилася їх розвитком, життям взагалі. Аліментів за судовим наказом від колишньої дружини на дітей він жодного разу не отримував. Після від`їзду за кордон вона через месенджери з дітьми не спілкується, хоча й мала та має таку змогу. За час їх подружнього життя [PERSON] випивала, проте йому не відомо про вживання нею наркотичних засобів. Відповідачка позов не визнала. Проте, у судових дебатах підтвердила, що буде намагатися стати на шлях виправлення, бо у всьому винувата сама. Зазначила, що натепер має на утриманні ще двох дітей від попереднього шлюбу, а спільні з позивачем її діти мешкають протягом тривалого часу із батьком, натепер за кордоном із бабусею. Її матеріальний стан та умови проживання не надають можливості створити необхідних умов для дітей. Підтвердила неодноразове притягнення її до кримінальної відповідальності за зберігання наркотичних засобів без мети збуту та категорично заперечувала вживання наркотиків, бо на обліку у нарколога вона не перебуває. Представник третьої особи вважав доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, позбавлення матері батьківських прав та підтримав повністю висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення. Допитаний судом свідок сторони позивача [PERSON] стверджував, що знає сім`ю [PERSON] за час їхнього шлюбу. Діти після розірвання шлюбу проживали із батьком постійно, а зараз за кордоном із бабусею. Йому відомо від баби дітей, що [PERSON] дітей не відвідувала та не забезпечувала. Також пригадав епізод, що бачив [PERSON] в селі п`яну, яка намагалася завести автомобіль, в якому знаходилися її двійнята, та не реагувала на зауваження односельців. Потім хтось викливав поліцію і її згодом притягнули до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч1 КУпАП та позбавили водійського посвідчення, але точну дату та час цього випадку не пригадав. Заслухавши учасників, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Спір, що виник між сторонами, стосується особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей, тому до них застосовуються положення Глави 13 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини регламентовані статтею 150 Сімейного кодексу України, до яких віднесено такі обов`язки, зокрема: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Окремою нормою визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Судом встановлено, сторони перебували у шлюбі, шлюб розірвано в судовому порядку 11.11.2019 року, справа 709/1874/19. За цим судовим рішенням відповідачці відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (ас13т1), що збігається із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ( ас 154-158т1). Сторони вказані батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в Свідоцтвах про їх народження відповідно серія [NUMBER] та серія [NUMBER] від 19 квітня 2017 року, які видані Виконавчим комітетом Великобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ( ас 11-12т1). Мати дітей, - громадянка України, [PERSON] , [INFO] ,РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] ). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу 08.07.2023 року, зареєстрованого Золотоніським ВДРАЦ у Золотоніському районі Черкаської області, свідоцтво серії [NUMBER] ( ас 79т1). За чинним рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 04.02.2020 року, справа 709/92/20, наказано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини усіх видів доходів, заробітку, до досягнення дітьми повноліття ( ас14). Боржниця, - мати дітей, не оспорює що взагалі не сплачувала аліментів на дітей за цим рішенням і має значну заборгованість, станом на 20.07.2023 року в сумі 162568,29, про що свідчить довідка Чигиринського відділу ДВС від 20.07.2023 № 11719 ( ас 15т1). Також судом встановлено, що з моменту порушення судом цивільної справи відповідачка жодних аліментних платежів на користь батька дітей не здійснювала для їх утримання, іншим чином аліменти не сплачувала, не допомагала будь яким чином. В будинку, де мешкають неповнолітні, бабою та батьком створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей, що збігається із актом обстеження умов проживання від 20.01.2020р. та 26.06.2023 року (ас37-40т1). На час розгляду справи неповнолітні діти перебували у сестри позивача, за кордоном, в Італії [ADDRESS] , під наглядом баби, - [PERSON] , про що свідчить повідомлення сторін, що співпадає із інформацією Служби у справах дітей Чигиринської міської ради та висновком останньої щодо доцільності позбавлення матері батьківських прав ( ас 31-32т1). Мати дітей неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних речовин за ст. 309 КК України, про що свідчать відповідні вироки судів, досліджені судом ( ас 16-21т1) , перебувала на обліку в органі пробації (ас 159-160т1), зі слів засудженої намагається сплачувати штраф із розстрочкою, призначений за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20.02.2024 року (82-84т2). Хоча відповідачка і притягувалася за зберігання наркотичних засобів без мети збуту, проте зі змісту вироків встановлено, що вона на обліку у лікаря нарколога не перебувала. У судовому засідання категорично заперечувала вживання наркотиків. Відповідачкою визнано, що за постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 09.10.2019 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, п.2.9А ПДР України, за ч1 ст 130 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування на один рік ( ас 22-23т1), що збігається із поясненнями свідка [PERSON] . Мати дітей, не маючи коштів для сплати аліментів на утримання власних дітей, натомість виступила поручителем для отримання кредиту іншою особою, яка не виконала свої зообов`язання перед кредитною установою і за судовим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21.03.2023, справа ЄУН 707/136/23, стягнуто заборгованість 64429,87 грн в солідарному порядку із [PERSON] (125-130т1). Суд переконався, що мати дітей самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Вона, маючі можливість, не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми тривалий час в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти, про що сама відповідачка підтвердила в судовому засіданні. Тим самим, суд дійшов висновку, що відповідачка систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і це не пов`язано із об`активною неможливістю їх виконання для неї. З наданого суду рішення Чигиринської міської ради Черкаського району Черкаської області від 25.01.2024 року № 970-51, яким внесено зміни до попереднього висновку від 24.07.2023 року №780-45( ас 31-32т1), затверджено Висновок органу опіки та піклування про доцільність та в інтересах дітей позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей,- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (ас 78-79т2). Вирішуючи спір, згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВРУ від 27.02.1991, суд приділяє першочергову увагу як найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц). З урахуванням вищевикладених законодавчих норм та встановлених судом обставин, враховуючи позицію сторін щодо самоусунення матері від виконання батьківських обов"язків, які не спростовані відповідачкою, а навпаки визнані останньою, суд дійшов переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем [PERSON] своїми батьківськими обов`язками щодо дітей, і є наслідком її винної поведінки, в свою чергу є підставою для позбавлення її батьківських прав. Також суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде повністю відповідати інтересам обох дітей. А тому позов є повністю обгрунтованим, доведений належними і допустимими доказами, які сумнівів у суду не викликають і підлягає задоволенню. Оскільки позивача звільнено за законом від сплати судового збору при подачі позову ( ас9-10т1), судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В матеріалах цивільної справи (ас48-54т1) міститься заява, попередній розрахунок правничої допомоги, договір про її надання, квитанції про сплату позивачем 20 тис . грн. на користь адвоката. Тим самим, вимога щодо вівдшкоджування цих витрат є обґрунтованою, витрати понесені із розглядом цієї цивільної справи, є співмірними та вони підтверджені належними та допустимими доказами. Отже понесені витрати підлягають покладенню на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved