Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» звернулося з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] як правонаступників після смерті [PERSON] 573271,73 грн. кредитної заборгованості, яка складається : заборгованості по кредиту в сумі 21 767,82 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 77 204,81 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань в сумі 474 299,10 грн. В судове засідання представник позивача надав заяву де зазначив, що позовні вимоги підтримує про стягнення з [PERSON] , як правонаступника після смерті [PERSON] кредитної заборгованості. Щодо позовних вимог до [PERSON] просив закрити відповідно до п.2 ч.1 т. 255 ЦПК України. [PERSON] подав до суду зустрічний позов в якому просить визнати кредитний договір № КИ -1/0020/08/377 від 12.02.2008 року укладений між Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] у зв`язку з тим,що відповідач не підписував вказаний договір. Представник відповідача [PERSON] адвокат Феоктістов О.В. в судовому засіданні підтримав зустрічний позов при цьому зазначивши,що для проведення судової почеркознавчої експертизи зразки підписів надати сторона не може. Ухвалою судді від 19.10.2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків для сплати судового збору. Ухвалою судді від 12.11.2015 року відкрито провадження по справі. Ухвалою судді від 12.11.2015 року заяву про забеспечення позову повернуто заявнику. Ухвалою суду від 20.07.2016 року залучено у справі у зв`язку зі смертю [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 18.10.2016 року зупинено провадження до розгляду цивільної справи про усунення від спадкування за клопотанням позивача. Ухвалою суду від 05.01.2017 року відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 09.03.2017 року зупинено провадження до розгляду справи Вищім спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до розгляду справи про усунення від спадкування. Відповідно до розпорядження від 22.03.2017 року цивільну справу передано від судді [PERSON] судді Павелко І.Л. Ухвалою судді Павелко І.Л. від 22.03.2019 року цивільну справу прийнято до провадження. Ухвалою суду від 06.11.2019 року визначено розглядати справи за правилами спрощеного провадження. Ухвалою суду від 25.03.2020 року позовні вимоги відносно [PERSON] залишено без розгляду. Заочним рішенням від 25.03.2020 року позовні вимоги задоволено до [PERSON] . Ухвалою сдді від 27.05.2021 року прийняти заява про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 15.11.2021 року поновлено строк та скасовано заочне рішення. Ухвалою суду від 19.01.2022 року прийнята зустрічни позовна заява та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 12.12.2022 року задоволенно клопотання відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 22.05.2024 року призначена судово-почеркознавча експертиза. Ухвалою суду від 01.07.2024 року експертиза не проведенна, тому відновлено провадження по справі. Ухвалою суду від 28.10.2024 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду. Заслухвши пояснення представнка [PERSON] адвоката Феоктістов О.В., дослідивши матеріали справи, суд находить позов про стягнення кредитної заборгованості задовольнити, а задоволенні зустрічного позову відмовити. Встановлено, що 12 лютого 2008 року Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» уклало кредитний договір №КИ-1/0020/08/377# із [PERSON] (а.с.3), за умовами якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 25 000 гривень строком на 36 фактичних місяців від дати надання кредиту (п. 1.1. та 2.1. договору). Станом на дату звернення з позовом до суду, розмір заборгованості за кредитним договором склав 21\~767,82 гривні, протягом часу розгляду справи погашення кредитної заборгованості не відбувалось. У зв`язку із викладеним, Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» заявило до стягнення вказану вище суму заборгованості (21\~767,82 гривні), заборгованість за відсотками за користування кредитом (77\~204,81 гривня) та заборгованість по пені за прострочення платежів (474\~299,10 гривень). Вказані суми наведені Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» у розрахунку (а.с.5) та учасниками справи не спростовані і не заперечувались. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.77), Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про права на спадщину) від 19 квітня 2016 року №43635975 (a.c.58), повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 20 квітня 2016 року №00016568923 (а.с.65). Після смерті [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися його рідний брат - [PERSON] та син - [PERSON] , що підтверджено матеріалами спадкової справи (а.с.75-97), зокрема заявою про прийняття спадщини [PERSON] від 29 березня 2016 року (а.с.84) та заявою про прийняття спадщини [PERSON] від 10 квітня 2016 року (а.с.85). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із частиною 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, право на спадкування після смерті [PERSON] належить його сину - [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2016 року у справі № 404/2163/16-ц (а.с. 155-159) було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та усунення від права спадкування за законом після смерті [PERSON] , а рішення суду першої інстанції (а.с.197-199) про задоволення вказаних вимог - скасоване. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року (а.с.199-203) рішення суду апеляційної інстанції було залишено без змін. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи викладене, до спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшли зокрема його обов`язки (зобов`язання), які виникли на підставі кредитного договору № КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року, а єдиним спадкоємцем [PERSON] - є його син - [PERSON] . Кредитний договір № КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року передбачає, що у випадку неповернення суми кредиту в строк, встановлений п.2.1. цього Договору або частини кредиту в строки згідно Додатку №1, нарахування процентів за користування кредитом триває до моменту повернення всієї суми кредиту, а пені - до моменту погашення простроченої заборгованості (пункт 9.7.). Також, відповідно до пункту 9.4. вказаного кредитного договору, «у випадку прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом або несвоєчасне повернення кредиту повністю або у відповідній частині, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1 (одного) проценту від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу». З приводу можливості нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку правомірного користування ним, Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» зазначає, що «правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказана правова позиція наведена в Ухвалі ВП ВС від 24 січня 2019 року у справі №5017/1987/2012. Зазначеною ухвалою ВП ВС відмовила у прийнятті до свого провадження цієї справи з підстав визначеності правової позиції та відсутності необхідності її перегляду. Отже, нарахування Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» вказаних у позовній заяві суми процентів (відсотків) за користування кредитом у сумі 77 204.81 гривня - є правомірним, жоден з учасників справи проти цього факту своїх заперечень не висловив. У Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, ВП ВС наведена правова позиція з порушеного питання, що в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як зазначено вище, умовами кредитного договору №КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року передбачено розмір та підстави нарахування процентів та пені (пункти 9.4 та 9.7). Зважаючи на викладені правові позиції та положення Кредитного договору №КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом та пені є обґрунтованими в повному обсязі оскільки ґрунтуються на умовах чинного та не оскарженого кредитного договору та є договірними процентами та неустойкою в розумінні Постанови ВП ВС від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Суд враховує, що в ході розгляду справи а ні [PERSON] при житті, [PERSON] та [PERSON] не навели та не довели жодних обставин, які б давали можливість зменшити суму нарахованої Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» пені. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Зважаючи на положення 9.7. Кредитного договору №КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року, його сторони погодили нарахування пені «до моменту погашення простроченої заборгованості», тобто - погодили інший строк нарахування процентів, ніж передбачений вказаною вище нормою ГК України. Відповідно до пункту 12.7 Кредитного договору №КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року, його сторони збільшили строк позовної давності до 10 років, поширивши цей строк на «правовідносини, пов`язані із укладанням та виконанням цього Договору». З огляду на це, збільшена тривалість строків позовної давності застосовується за згодою сторін Кредитного договору №КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року як до зобов`язань з повернення основної суми заборгованості за кредитом і процентів, так і до зобов`язань зі сплати штрафних санкцій (пені). Відповідач у справі - [PERSON] , а в подальшому й [PERSON] та [PERSON] . - заперечень проти доводів позовної заяви не висловили, правом на подання відзиву не скористалися, про існування даної справи повідомлялися, зокрема відповідач [PERSON] був присутнім у судовому засіданні по справі, яке відбулось 20 лютого 2017 року, що підтверджено журналом вказаного засідання (а.с. 175). Кредитний договір №КИ-1/0020/08/377# від 12 лютого 2008 року учасниками справи або іншими особами не оскаржувався. Ухвалою Суду від 20 липня 2016 року до участі у справі в якості правонаступників померлого [PERSON] були залучені [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (брат померлого). Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2020 року кв. [ADDRESS] значиться належною [PERSON] , але це не спростовує того факту що відповідач є сином померлого з заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріуса і фактично її прийняв, тому він на думку суду повинен відповідати по вказаному договору. Водночас, з огляду на факти, викладені в пункті 2 цих пояснень, на теперішній час спадкоємцем (правонаступником) померлого [PERSON] є лише його син - [PERSON] . Суд находить за можливе стягнути заборгованість по кредиту зі спадкоємця позивача [PERSON] . Що стосується зустрічного позову про визнання кредитного договору недійсним на підставі того, що [PERSON] не підписував кредитний договір ,суд відмовляє,оскільки жодного доказу стороною відповідача ( по основному позову) не надано. Судом призначалася почеркознавча експертиза, але зразки підписів (що вимагав експерт) [PERSON] не надав і адвокат в судовому засідання пояснив, що на протязі тривалого часу його довіритель таких підписів не занйшов. На підставі ст.141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» судовий збір в розмірі 8\~616,48 коп. На підставі ст.ст.526,527,534,625,1216,1258,1261ЦК України,

Outcome: approved