Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , та внесення змін до актового запису про її народження. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.09.2022 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Проживають однією сім`єю два роки, ведуть спільне господарство, піклуються один про одного, мають спільний бюджет та побут, виховують доньку дружини, [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] не заперечує проти її усиновлення. Батько дитини [PERSON] надав згоду на усиновлення його малолітньої доньки. Родина проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в житловому будинку, що належить заявнику на праві приватної власності. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. За станом здоров`я заявник [PERSON] придатний бути усиновлювачем, він є військовослужбовцем та отримує постійний стабільний дохід. До кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Він ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації в особі Конотопської районної військової адміністрації Сумської області Кульганик І.П. заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, вважає, що усиновлення здійснюється в інтересах дитини, будь-яких перешкод для усиновлення не має. Заінтересована особа [PERSON] підтримує заяву та просить задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 20.01.2020 року органом № 3222, [PERSON] народився [INFO] в с. Кірово Бориспільського району Київської області (а.с. 12, 13). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.09.2022 року у Бориспільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 771. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на Кузьбіда (а.с. 26). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в с. Шпотівка Конотопського району Сумської області, батьком записано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). Згідно до нотаріально завіреної заяви від 01.08.2024 року [PERSON] надала згоду на усиновлення її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , зі зміною прізвища і по батькові, її чоловіком [PERSON] (а.с. 17). З нотаріально завіреної заяви від 24.06.2024 року [PERSON] надав згоду на усиновлення його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , цією заявою також підтвердив, що він від своїх батьківських прав щодо його малолітньої дитини відмовляється (а.с. 18). Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2024/010630126 від 04.09.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). З висновку комунального некомерційного закладу Конотопської міської ради Сумської області «Дитяча поліклініка» вбачається, що за станом здоров`я [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку у лікаря педіатра, здорова (а.с. 21). Згідно службової характеристики тимчасового виконуючого командира військової частини [NUMBER] [PERSON] проходе службу на посаді командира відділення першого зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї в/ч [NUMBER] . За час проходження військової служби у військовій частині [NUMBER] сержант [PERSON] зарекомендував себе дисциплінованим військовослужбовцем. Завжди приймає вірні рішення та не потребує контролю з боку командирів. Службові обов`язки виконує задовільно. Статути, настанови та керівні документи знає задовільно, їх вимогами керується. На зауваження та критику реагує. Рівень знань достатній для задовільного виконання завдань професійного характеру (а.с. 19, 20). З довідок військової частини [NUMBER] [PERSON] за період з 01.08.2023 року по 31.08.2024 року має постійний доход (а.с. 6 - 9). З висновку комунального некомерційного закладу Конотопської міської ради Сумської області «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка М.Давидова» встановлено, що за станом здоров`я [PERSON] , [INFO] , може виконувати обов`язки усиновлювача (а.с. 15). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" [PERSON] , [INFO] , станом на 02.08.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 14). З копії акту обстеження умов проживання, а саме: квартири в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] від 08.08.2024 року вбачається, що житло розміщене на 3-му поверсі п`яти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, квартира облаштована необхідними меблями та побутовою технікою. Умови проживання задовільні у квартирі чисто, охайно. Дитина має окрему кімнату, в якій належним чином облаштовані місця для відпочинку та навчання. Дитина забезпечена книгами, канцелярським приладдям, спортивним інвентарем, засобами особистої гігієни (а.с. 25). З висновку органу опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації вбачається, що орган опіки та піклування Конотопської районної державної адміністрації вважає усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 10, 11). Відповідно до ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно з положеннями ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Ст. 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Судом установлено, що дитина проживає у сім`ї заявника, а тому її згода на усиновлення в даному випадку не потрібна. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що, вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Ст. 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Судом також не встановлено перешкод, визначених ст. 212 СК України, для усиновлення заявником малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, враховуючі всі надані заявником докази по справі, суд приходить до висновку, що звернення [PERSON] до суду з заявою про усиновлення малолітньої [PERSON] , зумовлене саме його дійсним усвідомленим бажанням юридично оформити вже існуючі з дитиною родинні зв`язки (в якості батька), а його стан здоров`я та фінансові можливості дозволяють забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя та розвитку дитини, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи вимоги в частині внесення змін до актового запису, слід зазначити наступне. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою ст. 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з ч. ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до ст. 228 СК України особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до ст. 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Оскільки вимоги в частині усиновлення визнані судом такими, що підлягають задоволенню, вимоги про внесення змін до актового запису також підлягають задоволенню, як такі, що відповідають інтересам дитини. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що заявник має право відкликати заяву про усиновлення до набрання чинності рішенням суду, наслідком чого є скасування рішення суду та залишення заяви про усиновлення без розгляду (ч. 6 ст. 314 ЦПК України). Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved