Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

19 серпня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних стосунках, від яких [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2014 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Підставою стягнення такого розміру аліментів слугувало те, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2017 року на утримання сина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . [INFO] син [PERSON] , досяг повноліття, стягнення аліментів припинилось. Розмір аліментів, що залишився на її сина є замалим, при цьому відповідач є військовослужбовцем, мобілізованим до лав ЗСУ, регулярно отримує матеріальне забезпечення, аліменти окрім неї нікому не сплачує, а тому вважає що останній має змогу сплачувати аліменти у збільшеному розмірі 1/4 частини. Ухвалою судді від 28 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надали письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~відповідача,\~який належним\~чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , батьками записані сторони по справі. Як вбачається з матеріалів справи, рішеням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) (справа 2-1044-2007). Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) (справа 212/349/14-ц). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року N 3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї. Судом встановлено, що 25 травня 2024 року син відповідача від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] досяг повноліття і стягнення з відповідача аліментів на його утримання припинилося, а тому вказана обставина є підставою для зміни розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України N 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , за рішенням суду від 12.02.2014 року визначений розмір аліментів на його утримання 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому наявні підстави для зміну способу стягнення аліментів, а саме збільшення розміру аліментів належних до стягнення. Позивач довела свої вимоги про зміну способу стягнення аліментів, оскільки спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тобто це виключне право позивача (стягувача) отримувати аліменти у відсотках від доходів платника аліментів. Врахувавши положення статей\~181,192\~СК України та вимоги позовної заяви, суд з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про збільшення розміру аліментів. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved