Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» з позовною заявою звернулася [PERSON] , в інтересах якої діє представник, адвокат Прокопцев С.В. до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позов обґрунтовує тим, що позивач доводилась дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті залишилась спадщина: житловий будинок А-1 загальною площею 91,6 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, душ Ж, вбиральня И, сарай К, свердловина №1, огорожа №2, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняла спадщину, і була заведена спадкова справа, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67377076 від 19.11.2021. Пізніше позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на успадковане майно. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право у зв`язку із відсутністю документів, які посвідчували б право власності на нерухоме майно за померлим чоловіком. Відповідно до довідки Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна № 04-01/2610 від 16.08.2024 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 у БТІ не зареєстроване. Відмова нотаріуса оформлена у вигляді постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.09.2024. Зважаючи на викладене, виникла ситуація, за якої позивач після смерті її чоловіка успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак позбавлена можливості оформити спадщину на це нерухоме майно шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на нерухоме майно у її чоловіка. Зазначила, що на підставі рішення виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих № 23/9 від 14.04.1971 чоловіку позивача - [PERSON] була передана земельна ділянка площею 700 кв.м. для індивідуального будівництва, розташована за адресою: [ADDRESS] . 09 грудня 1971 року був укладений Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно. На підставі вказаних документів протягом 1976 - 1981 років був збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Відповідно до довідки № 0824/713 від 08.08.2024 житловий будинок А-1 загальною площею 91,6 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, душ Ж, вбиральня И, сарай К, свердловина №1, огорожа №2, розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані до 05.08.1992, тому не не є самовільними та не підлягають введенню в експлуатацію. Крім того, у цьому будинку проживали і були зареєстровані позивач та її чоловік, про що свідчать відповідні записи в домовій книзі. У листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 № 12/5-126 роз`яснено, що об`єкти, збудовані до 05.08.1992, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не підлягали введенню в експлуатацію, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Успадкований позивачем житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами був збудований на земельній ділянці, що перебувала у власності спадкодавця [PERSON] на підставі чинних на той час дозвільних документів. Чинне на час будівництва будинку законодавство не пов`язувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. У зв`язку з чим позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок А-1 загальною площею 91,6 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, душ Ж, вбиральня И, сарай К, свердловина №1, огорожа №2, розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник адвокат Прокопцев С.В., що діє на підставі витягу з договору № 178 про надання правової допомоги від 04.09.2024 та ордеру про надання правничої допомоги серія АН № 1502089 від 04.09.2024 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивача через систему «Електронний суд» до суду направлено заяву з проханням справу розглянути за його відсутності та позивача. Вказав, що наполягає на задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області будучи належним чином повідомленим про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймав. Відповідачем на електронну адресу суду направлено лист про розгляд справи за відсутності його представника за наявними матеріалами та відповідно до вимог чинного законодавства України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Позивач [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08 червня 2021 року Слов`янським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) слідує, що [INFO] в смт Билбасівка Краматорського району, Донецької області, в Україні помер [PERSON] ,\~ [INFO] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку А-1 загальною площею 91,6 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, душ Ж, вбиральня И, сарай К, свердловина №1, огорожа №2, розташовані за адресою: [ADDRESS] . 19\~листопада 2021\~року державним\~нотаріусом Другої\~слов`янської державної\~нотаріальної контори\~Грецькою Т.П.\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~заведено спадкову\~справу №\~у Спадковому\~реєстрі якої\~68683500,\~№ у\~нотаріуса 175/2021, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 67377076 від 19.11.2021. Постановою державного нотаріуса\~Другої слов`янської\~державної нотаріальної\~контори Грецькою\~Т.П. від 04.09.2024, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] , що помер [INFO] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , оскільки спадкоємцем не надано документ, який встановлює право власності на житловий будинок. Згідно рішення № 23/9 виконавчого комітету Слов`янської районної ради депутатів трудящих від 14.04.1971 [PERSON] була відведена під індивідуальне будівництво земельна ділянка площею 700 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] . 09 грудня 1971 року був укладений договір про надання [PERSON] , як забудовнику, в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва одноповерхового житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат чотири. Вказаний договір підписаний районним архітектором, посвідчений державним нотаріусом 2-ої Слов`янської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2685. Позивач вказує, що на підставі вказаних документів за вказаною адресою протягом 1976 - 1981 років був збудований житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. У спірному будинку проживали і були зареєстровані позивач [PERSON] та її чоловік [PERSON] , що підтверджується відповідними записами в домовій книзі. Також, згідно довідки № 21-15/3-232 від 04.11.2021 про реєстрацію місця проживання особи наданої Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області слідує, що [PERSON] , [INFO] з 25.11.1976 по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Відділу зберігання інвентаризаційних справ об`єктів нерухомого майна Слов`янської міської\~військової адміністрації\~Краматорського району\~Донецької області№ 04-01/2610 від 16.08.2024 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.01.2013 в КП «БТІ» не зареєстроване. Згідно довідки № 0824/713 від 08.08.2024 та технічного паспорту виготовленого ФОП [PERSON] 08.08.2024 на замовлення [PERSON] , житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: житловий будинок А-1 загальною площею 91,6 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: гараж Б, літня кухня В, сарай Г, сарай Д, сарай Е, душ Ж, вбиральня И, сарай К, свердловина №1, огорожа №2. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями\~та спорудамипобудовані до 05.08.1992, тому та не підлягають прийняттю в експлуатацію. Згідно висновку складеного ТОВ «КАПІТАЛ ЕКСПЕРТ УКРАЇНА» слідує, що станом на 04.09.2024 ринкова вартість житлового будинку, з прибудовами, з господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, що розташовані за\~адресою:\~ [ADDRESS] становить 151040,00 гривень. Зі спадкової справи наданої державним нотаріусом\~Другої слов`янської\~державної нотаріальної\~контори Грецькою\~Т.П. від 01.10.2024 № 203/01-16 наданої на\~підставі ухвали\~суду від\~11.09.2024\~слідує,\~що після\~померлого [INFO] [PERSON] 19.11.2021 відкрито спадкову справу № 175/2021 за заявою його дружини [PERSON] . [PERSON] син спадкодавця 19.12.2021 надав заяву про відмову від належної йому частки спадщини на користь [PERSON] . Також, з заявою про прийняття спадщини за заповітом 01.12.2021 звернулась [PERSON] . Вказаний заповіт було складно за життя [PERSON] та посвідчено секретарем Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області 28.08.2014 та зареєстрований в реєстрі за № 105. Із заповіту слідує, що [PERSON] зробив наступне розпорядження, на випадок своєї смерті із належного йому майна належну земельну ділянку, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області в розмірі 2,760 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належла йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 158399, виданого 19.10.2005 на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрації від 20.01.2005 № 27 заповідає [PERSON] , [INFO] . Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі\~відмови нотаріуса\~в оформленні\~права на\~спадщину особа\~може звернутися\~до суду\~за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачкою, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормою ч.1 ст. 1258 \~ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу\~право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, судом з достовірністю встановлено, що спадкоємець [PERSON] дружина спадкодавця [PERSON] у передбачений законом строк подала заяву про прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON] відмовився від належної йому частки спадщини на користь своєї матері позивача по справі [PERSON] . Право власності на житловий будинок [ADDRESS] , на підставі наданих позивачем доказів належить [PERSON] . Як вказує позивач за змістом позовної заяви, та не оспорюється відповідачем, спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами було збудовано протягом 1976 - 1981 років на земельній ділянці, що перебувала у власності спадкодавця [PERSON] на підставі чинних на той час дозвільних документів. Відповідно до ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.ч. 2, 3 та 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення" (втратила чинність). Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. З огляду на викладене, судом встановлено, що чинне на час будівництва спірного житлового будинку законодавство, не пов`язувало виникнення права власності з його державною реєстрацією. Позивач свідоцтво на право на спадщину на спірний житловий будинок не отримала, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі цього свідоцтва, оскільки спадкоємцем не надано документ, який встановлює право власності на житловий будинок, та визнати право власності на спадкове майно позивачу можливо лише в судовому порядку. Оскільки на теперішній час, відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв`язку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд доходить висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved