Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Короткий виклад обставин справи 13.08.2024 року позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування поданого позову посилається на те, 10.01.2020 між ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір про надання позики,в тому числі i на умовах фінансового кредиту № 0989736413. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 i 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до умов Договору позики Кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Пропозиція (Оферта) на отримання 7 траншу згідно Заявки - анкети № 2628553948 від 10.02.2020 року в рамках Договору про надання позики № 0989736413 від 10.01.2020 року була підписана позичальником 10.02.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою смс - повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Підписавши договір відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 14.07.2021 було укладено договір №14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0989736413. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0989736413. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0989736413. Відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Як зазначає позивач, загальний розмір заборгованості за Договором № 0989736413 від 10.01.2020 року, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 108100,75 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5500,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 102600,75 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності i пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 66 345,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60845,00 грн. У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №0989736413 від 10.01.2020 року в розмірі 66 345,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60845,00 грн., оплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000 грн. Відповідач скористалася свої правом та подала до суду відзив на позов у якому частково визнала позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр». У відзиві зазначила, що відповідно до Акцепту оферти від 10.02.2020 року на отримання 7 траншу кредиту, згідно Заявки-анкети № 2628553948 від 10.02.2020 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0989736413 від 10.01.2020 року розмір кредиту становить 5 500,00 гривень, строк користування кредитом (траншем) 30 днів, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, а тому ТОВ «ІНФІНАНС» зобов`язаний був нараховувати проценти за користування кредитними коштами саме за 30 днів (на підставі умов Акцепту: строк користування кредитом (траншем) з наступного розрахунку: 5 500,00 * 1,75% : 100 = 96,25 гривень сума відсотків за один день користування кредитними коштами у розмірі 5 500,00 гривень відповідачем. 96,25 гривень * 30 = 2 887,50 гривень; 5 500,00 гривень + 2 887,50 гривень = 8 387,50 гривень. Також звернула увагу суду на пункт 1.2. Договору надання позики та зазначила, що у додатках до позовної заяви відсутні докази про отримані попередні транші кредиту. Також не підтверджено факт перерахування ТОВ «ІНФІНАНС» коштів на користь саме [PERSON] , оскільки операцію з переказу грошових коштів було проведено на картку [NUMBER] , реквізити отримувача ТОВ «ІНФІНАНС». Матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «ІНФІНАНС» своїх зобов`язань за договором, оскільки не надано жодного первинного бухгалтерського документу на підтвердження перерахування коштів на користь відповідача. Крім того в додатках до позовної заяви не додано документу від банківської установи про те, що банківська карта з реквізитами [NUMBER] належить саме [PERSON] , також не додано клопотання про витребування інформації щодо власника карти з реквізитами [NUMBER] . Позивачем не надано жодного первинного бухгалтерського документа, що підтверджував факт здійснення господарської операції, у тому числі надання кредитних коштів первісним кредитором відповідачу. Зазначила, що розрахунки щодо заборгованості не можуть братися до уваги судом, оскільки нарахування були здійснені поза межами строку користування кредитними коштами (траншем). Також сторона відповідача не погоджується з сумою коштів у розмірі 17 000,00 гривень в якості витрат на правничу допомогу, оскільки вона є занадто завищеною та неспівмірною зі складністю даної справи. Крім того, позивачем в повній мірі не надано документів, які підтверджують надання правової допомоги позивачу, оскільки надано до позову тільки договір між двома юридичними особами. Матеріали справи не містять відомостей про надання правової допомоги позивачу саме адвокатом, не надано ордера про надання правничої (правової) допомоги, а також інших доказів, які б підтверджували пов`язаність договору та сплаченого позивачем платежу із цією справою. Із платіжної інструкції неможливо встановити, чи сплачені вказані грошові кошти саме згідно заявки на надання юридичної допомоги № 965 від 01.07.2024 року по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . У зв`язку з наведеним сторона відповідача просила частково задоволити позов та стягнути з [PERSON] заборгованість по тілу кредиту 5 500,00 грн. відсотки за користування кредитом у розмірі 2 887,50 та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн. У відзиві також зазначено, що відповідач звернулася за правничою допомогою до Адвокатського об`єднання «ВАШ НАДІЙНИЙ АДВОКАТ». 01.10.2024 року між відповідачем та Адвокатським об`єднанням було укладено Договір №158 про надання правничої допомоги (копія Договору додається). Відповідачем було оплачено суму коштів у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок за правничу допомогу, докази надані до відзиву: копія Квитанції до Прибуткового касового ордера №87 від 03.10.2024 року, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс/очікує понести відповідач у зв`язку із розглядом даної справи у Іваничівському районному суді Волинської області, додається в Додатку №1, Акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 03.10.2024 року. У зв`язку з наведеним, сторона відповідача просить стягнути з ТОВ «Коллект Центр» на користь [PERSON] судові витрати за оплату послуг на правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. Представник позивача, 25.10.2024 року подала письмові пояснення у яких ствердила, що відповідач не заперечує факт укладення кредитного договору, видачі коштів та наявності заборгованості, проте частково не погоджується з розміром нарахованих відсотків та витрат на правничу допомогу. Зазначила, що відповідачем було укладено Кредитний договір за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами Договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання Договору, відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з укладенням даного договору, а також наслідки i відповідальність у разі неналежного виконання умов договору. Зокрема, відповідачу було відомо про реальну відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок її зміни та порядок нарахування відсотків. При цьому договір та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. У розрахунку заборгованості (розрахунку i первісного кредитора, i фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Представник позивача посилаючись на постанову ВС від 07.06.2023 року зазначила, що відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов підписаного договору в межах строку дії кредитного договору (3 роки). У справі, що розглядається, заборгованість складається із: заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача зазначила, що сторона відповідача не навела обґрунтування не співмірності витрат із складністю справи та не надала суду будь- яких доказів на підтвердження такої позиції. Зазначила, що не заслуговують на увагу посилання відповідача на досвід адвоката та обсяг складеного документу, заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача, такі твердження є неприпустимими. Між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 07.06.2024 року був укладений Договір №07-06/2024 про надання правової допомоги (далі - Договір). Копія договору та Прайс-лист AO «Лігал Ассістанс» надавалися з позовною заявою. Відповідно до укладеного Договору AO «Лігал Ассістанс» прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - оплачували надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги. Відповідно до зазначеної заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 17 000,00 грн. Щодо стягнення витрат на користь відповідача зазначила, що відповідач вказує, що нею понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. Дані витрати є неспівмірним з обсягом послуг наданих відповідачу та є очевидно завищеними, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного провадження, є малозначною, а також типовою для представника відповідача, що вбачається з відкритих джерел (веб-портал Судова влада). 3 наданого попереднього (орієнтовного) розрахунку вбачається, що адвокатом було надано одну послугу з підготовки відзиву вартістю 3 000,00 грн., проте з невідомих підстав зазначена сума витрат, які понесені на дату складання відзиву становить 7 000,00 грн. Разом з тим, встановити, які витрати входять до даної суми з поданих відповідачем документів неможливо. Представник позивача звернула увагу, що cпip виник внаслідок протиправної поведінки відповідача, пов`язаної з тривалим невиконанням умов договору. Отже, стягнення витрат на правничу допомогу з позивача не можна вважати розумним, справедливим та таким, що відповідає засадам цивільного судочинства, просила відмовити відповідачу у задоволенні вимоги про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір. Позиція учасників процесу В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю покликаючись на інформацію викладену у позовній заяві та письмових поясненнях. Додатково зазначила, що загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становила 108100,75 грн., однак враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності просила стягнути заборгованість на момент відступлення права вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 у загальному розмірі 66 345,00 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу. В судовому засіданні представник відповідача Колодійчук Н.В. позовні вимоги визнала частково покликаючись на інформацію викладену у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що відповідно до акцепту оферти, відповідач отримала 7 транш кредиту, відповідно до договору надання позики в тому числі на умовах фінансового кредиту від 01.01.2020 року, розмір кредиту становив 5500,00 грн., строком на 30 днів із відсотковою ставкою 1,75. Вважає, що позивач повинен був нараховувати відсотки за кредитом лише в межах строку користування 7 траншем, тобто протягом 30 днів, що в сумі складає 2887,50 грн. за 30 календарних днів, яку безумовно визнає відповідач та готовий її заплатити. Представник відповідача звернула увагу на квитанцію про сплату № 48396247 від 10.02.2020 року, у якій зазначено, що одержувачем грошових коштів в сумі 5500,00 грн. є ТОВ «Інфінанс». Щодо правничої допомоги у розмірі 17000,00 грн. зазначила, що вона є завищеною, неспівмірною із складністю справи посилаючись на витяг з акту про надання юридичної допомоги, просила її суттєво зменшити до 3000,00 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 14.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. У судове засідання, призначене на 10.09.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. 03.10.2024 року судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача. 09.10.2024 року ухвалою Іваничівського районного суду задоволено клопотання представника відповідача, поновлено пропущений строк для подання відзиву на позов та прийнято до розгляду відзив на позов. Ухвалою від 21.10.2024 визнано обов"язковою явку в судове засідання представника позивача для дачі особистих пояснень. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Обставини справи, встановлені судом Так, судом встановлено, що 10.01.2020 відповідач [PERSON] підписала договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0989736413, відповідно до умов якого останній надано грошові кошти на наступних умовах: кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем; загальний розмір кредитної лінії 20 000 грн.; максимальна реальна річна відсоткова ставка за кредитом становить 638,75%. Максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом(траншем)) - 30 календарних днів, діючий ліміт 20000 грн., максимальна відсоткова ставка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%. 10.02.2020 відповідач [PERSON] підписала пропозицію надання 7 траншу кредиту згідно заявки-анкети від 10.02.2020р. в рамках Договору надання позики, в торму числі і на умовах фінансового кредиту від 10.01.2020р. (оферта) та акцепт оферти від 10.02.2020 на отримання 7 траншу кредиту згідно заявки-анкети № 2628553948 від 10.02.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0989736413 від 10.01.2020, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 5500,00 грн.; строк користуванням кредитом 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту 0989736413 від 10.01.2020 року, 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користуванням кредитом; річна відсоткова ставка 638,75%. Вказаний акцепт оферти до договору та договір надання позики укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідач у заявці-анкеті на отримання кредиту від 10.02.2020 зазначила реквізити банківської картки, на яку просила перераховувати кошти. Грошові кошти у сумі 5500,00 грн. були зараховані 10.02.2020 на картковий рахунок [PERSON] , що підтверджується квитанцією про сплату № 48396247 від 10.02.2020, випискою по рахунку. 14.07.2021 було укладено договір №14-07/21 відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0989736413. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 [PERSON] є боржником за кредитним договором № 0989736413, загальна сума заборгованості становить 55 644,50 грн., з яких: 5 500,00 грн. - заборгованість за тілом; 50 144,50 грн. - заборгованість за відсотками. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0989736413. Відповідно до додатка № 3 до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав грошової вимоги від 10.01.2023, [PERSON] є боржником за кредитним договором № 0989736413, загальна сума заборгованості становить 108 100,75 грн., з яких: 5500,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 102 600,75 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Згідно розрахунку заборгованості, станом на дату розрахунку, заборгованість відповідачки становить: заборгованість по основній сумі кредиту 5500 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 50144 грн. ( станом на 14.07.2021), нараховані відсотки згідно кредмтного договору 52456,25 грн. (з 14.07.2021-09.01.2023), загальна сума станом на 14.07.2021 - 55644,50 грн та станом на 10.01.2023 - 108100,75 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач звернувся до суду з вимогою стягнути заборгованість у розмірі 66345 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5500 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ТзОВ "Вердикт Капітал" до ТзОВ "Коллект Центр" 10.01.2023 - 60845 грн. Застосоване судом законодавство До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За статтею 626 ЦПК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з вимогами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. В частині 1 статті 1047 ЦК України зазначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами 1-3 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що 10.01.2020 року між ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] було укладено Договір про надання позики, в тому числі i на умовах фінансового кредиту № 0989736413, відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами програми «Pozichka», а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитом. Відповідно до умов договору позики кредит надавався у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом, в якості аналога власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Пропозиція (Оферта) на отримання 7 траншу кредиту згідно заявки - анкети № 2628553948 від 10.02.2020 року в рамках Договору про надання позики № 0989736413 від 10.01.2020 року була підписано позичальником 10.02.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою смс - повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідно до пропозиції надання 7 траншу кредиту ТОВ «Інфінанс» пропонує [PERSON] отримати 7 транш кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах надання фінансового кредиту № 0989736413 від 10 січня 2020 року, строк дії договору 3 роки. Розмір траншу 5500 грн, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75 % річних. Пропозиція містить відмітку про підписання електронним підписом. Відповідно до акцепту оферти від 10 лютого 2020 року на отримання 7 траншу кредиту згідно заявки-анкети 2628553948 від 10 лютого 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0989736413 від 10 січня 2020 року, [PERSON] згідна отримати 7 транш кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10 січня 2020 року, строк дії договору - 3 роки. Розмір траншу 5500 грн, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75 % річних. Акцепт містить відмітку про підписання електронним підписом. Відповідач отримала грошові кошти в розмірі 5500,00 грн. відповідно до акцепту оферти від 10.02.2020 року на отримання 7 траншу кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0989736413, що в судовому засіданні не заперечується та визнається представником відповідача та підтверджується детальним розрахунком заборгованості за період з 10.01.2020 по 14.07.2021. За правилами п. 1. 7 Договору, протягом 36 календарних місяців з дня укладення Договору позичальнику надається право користуватися діючим лімітом кредиту, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання кредиту на умовах Договору та Правил. Згідно з п. 1. 2 Договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше строку користування траншем. Пунктом 3.5 Договору встановлено, що сторони окремо погодили, що у випадку користування позичальником кредитом (траншем) понад строк, встановлений відповідно до п. 1.15 договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом (траншем), при цьому у випадку, якщо відсоткова ставка за користування кредитом (траншем), що встановлена відповідно до п. 1.15 цього договору менша ніж 1,75 % від суми кредиту (траншу) за кожен день користування кредитом (траншем), то правила нарахування процентів за відсотковою ставкою визначеною відповідно до п. 1. 15 цього договору скасовуються з першого дня прострочення кредитом (траншем) і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (траншем), а саме 1,75 % за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня прострочення строкового повернення кредиту (траншу) і до дня повного повернення кредиту (траншу). Договір містить відмітку про підписання електронним підписом. Згідно з п. 1. 15 Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10 січня 2020 року, розмір кредиту (траншу) строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому вираженні, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається сторонами у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та Додатку № 3 та Додатку № 4 до Договору при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Фактично отримані та використані позичальником [PERSON] грошові кошти у добровільному порядку кредитору повернуті не були. 14.07.2021 ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0989736413. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0989736413. А відтак, ТОВ «Коллект Центр» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за укладеним нею Договором № 0989736413 від 10.01.2020 року. В судовому засіданні представник позивача Ткаченко М.М. просила суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за тілом кредиту в сумі 5500 грн. та заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10.01.2023 ТзОВ "Коллект Центр" в сумі 60845,00 грн. враховуючи принципи розумності, співмірності і пропорційності. На підтвердження заявлених вимог позивачем до позову було додано детальний розрахунок заборгованості, однак станом лише на 14.07.2021, тобто на момент відступлення права вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 55644,50 грн., з яких основна сума боргу складала 5500,00 грн. та 50 144,50 грн. заборгованість за відсотками за період з 10.01.2020 по 14.07.2021, а отже загальна заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 14.07.2021 рік складала 55644,50 грн. Щодо розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023, тобто на момент відступлення права вимоги згідно договору №10-01/2023 на користь ТОВ «Коллект Центр», то така вказана у розмірі 108100,75 грн. - основна сума боргу 5500,00 грн., 50 144,50 грн. заборгованість за відсотками станом на 14.07.2021 та 52 456,25 грн. нарахування відсотків згідно кредитного договору за період з 14.07.2021-09.01.2023. Із досліджених судом доказів вбачається, що заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 14.07.2021 складала 55644,50 грн., що безпосередньо проглядається детальним розрахунком у реєстрі заборгованості. Проте, сума заборгованості 108100,75 грн. на дату відступлення права вимоги на користь ТОВ «Коллект Центр» не підтверджена жодним розрахунком (доказом). Досліджуючи наявні докази, суд позбавлений можливості встановити стан заборгованості [PERSON] з 14.07.2021 року по 09.01.2023 року включно, а саме встановити чи здійснювала будь - яку оплату заборгованості остання, оскільки відсутній детальний розрахунок, який би включав суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. В той же час поданий позивачем розрахунок за період з 10.01.20 по 14.07.2021 є детальним, чітким і таким, що відповідає умовам кредитного договору, у тому числі в частині визначення строку користування кредитом в межах якого нараховувалися проценти. Нарахування первісним кредитором процентів здійснювалося впродовж періоду, що не перевищує 36 місяців, як це передбачено п. 1. 7 Договору. Наявні у справі матеріали не містять доказів, в тому числі поданих відповідачем, які б спростовували розрахунок заборгованості від 14 липня 2021 року. Такий доказ, в сукупності із копією квитанції від 10 лютого 2020 року, Договором про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 10 січня 2020 року, Пропозицією надання 7 траншу кредиту від 10 лютого 2020 року, Акцептом від 10 лютого 2020 року, Заявою-Анкетою на отримання кредиту , довідкою ТОВ «Інфінанс» від 14 липня 2021 року, та розрахунками заборгованості за період з 10.01.20 по 14.07.2021 є достатніми доказами, на підтвердження розміру заборгованості відповідача, що утворилася за вказаним договором позики станом на 14 липня 2021 року. А отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості на користь позивача в сумі 55 644,50 грн., тобто станом на момент відступлення права вимоги згідно договору 14-07/21 від 14.07.2021 за кредитним договором № 0989736413 до ТОВ «Вердикт Капітал». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 дійшла висновку, що припис пункту 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як встановлено судом, проценти за користування кредитними коштами нараховувались кредитором в межах погодженого сторонами строку кредитування на підставі частини 1 статті 1048 ЦК України та у порядку, визначеному пунктами 1.7, 3.5 Договору. Позивач не заявляв позовної вимоги про стягнення процентів, нарахованих у порядку, визначених частиною 2 статті 625 ЦК України. Враховуючи, що відповідач, підписавши Договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту 10.01.2020, погодився з його умовами, немає підстав вважати, що умови такого договору про порядок та строк застосування процентних ставок не були відомі відповідачу. Враховуючи наведене вище, суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що позивач зобов`язаний був нараховувати відсотки за користування кредитними коштами лише за 30 днів, оскільки в договорі позики в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0989736413 сторони погодили, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців; відповідно до п. 1.7 договору відповідачу надалося право протягом 36 календарних місяців з дня укладення договору користуватися діючим лімітом кредиту, це й передбачено у п.3.5 Договору у випадку користуванням кредитом (траншем) понад строк. Таким чином первісний кредитор правомірно здійснював нарахування процентів, впродовж періоду, що не перевищує 36 місяців, як це передбачено п.1.7 договору. Аналогічна позиція викладена Волинським апеляційним судом у справі 161/2289/24 від 22.10.2024. Не заслуговують на увагу також твердження представника відповідача про те, що ТОВ «Інфінанс» не виконало свого зобов`язання за договором, оскільки представник відповідача в судовому засіданні підтвердила факт прийняття 7 траншу кредиту відповідачем та отримання нею грошових коштів в розмірі 5500,00 грн. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову майнового характеру позивач ТзОВ «Коллект Центр» сплачено судовий збір у розмірі 3028 гривень. З огляду на часткове задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2539,58 гривні. Оцінюючи обґрунтованість заявлених вимог про стягнення на користь кожної сторони витрат на професійну правову допомогу, суд враховує, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.09 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial