Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог від 02.09.2024 року, який представник підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] є власником 1/32 частини житлового будинку, згідно договору купівлі-продажу від 08 січня 2019 року (продавець [PERSON] ), зареєстрований в реєстрі за №9. Згідно якого, 1/32 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані на земельній ділянці Сумської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , входить під літерою А-2, від загальної площі 363,9 кв.м. та від житлової площі 213,8 кв.м., в тому числі 1/32 частин від надвірних забудов та споруд; погріб «п/г»; погріб «п/г 1»; погріб «п/г 2»; погріб «п/г 3»; погріб «п/г 4»; погріб «п/г 5»; погріб «п/г 7»; погріб «п/г 8»; веранда «аі»; прибудова «а2»; прибудова «аб»; сарай «Б»; сарай «В»; сарай «Г»; вбиральня «Д»; вбиральня «Е»; вбиральня «Ж»; вбиральня «З»; сарай «И»; душ «Л»; сарай «Н»; сарай «П»; сарай «Р»; гараж «С»; гараж «У»; гараж «Ф»; гараж «X»; сарай «Ц»; навіс «Ч», навіс «Ш», огорожа «№1-2». [PERSON] є власником 7/32 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також 7/32 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 08 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №8 (продавець [PERSON] ). За цим Договором, позивач набув право власності на 7/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також 7/32 частин земельної ділянки у приватну, спільну часткову власність та цілу земельну ділянку площею 0,0420 га. 7/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями та 7/32 частин земельної ділянки, а також земельна ділянка площею 0,0420 га, що відчужуються за даним договором розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом та відповідними документами відчужується 7/32 частин житлового будинку літерою А-2, від загальної площі 363,9 кв.м. та від житлової площі 213,8 кв.м., в тому числі 8/32 частин від надвірних забудов та споруд: погріб «п/г»; погріб «п/г 1»; погріб «п/г 2»; погріб «п/г 3»; погріб «й/г 4»; погріб «п/г 5»; погріб «п/г 7»; погріб «п/г 8»; веранда «аі»; прибудова «а2»; прибудова «аб»; сарай «Б»; сарай «В»; сарай «Г»; вбиральня «Д»; вбиральня «Е»; вбиральня «Ж»; вбиральня «З»; сарай «И»; душ «Л»; сарай «Н»; сарай «П»; сарай «Р»; гараж «С»; гараж «У»; гараж «Ф»; гараж «X»; сарай «Ц»; навіс «Ч»; навіс «Ш»; огорожа «№1-2». Кадастровий номер земельної ділянки, площею 0,0420 га, яка повністю перейшла у власність Позивача- 5910136600:18:016:0034. Відповідач володіє на праві спільної часткової власності 1/4 частини житлового будинку та 1/32 частини земельної ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на будинок, виданого КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» до 1/4 частини нерухомого майна, входить: житловий будинок «А-2», який має загальну площу 363,9 кв.м., житлову площу 213,8 кв.м.; погріб «гі/г»; погріб «п/г 1»; погріб «п/г2»; погріб «п/гЗ»; погріб «п/г4»; погріб «л/г5»; погріб «п/гб»; погріб «п/г7»; погріб «п/г8»; веранда «аі»; прибудова «а2»; прибудова «аб»: сарай «Б»: сарай «В»: зарай «Г»; вбиральня «Д»; вбиральня «Е»; вбиральня «Ж»; вбиральня «З»; сарай «И»; душ «Л»; сарай «Н»; сарай «П»; сарай «Р»; гараж «С»; гараж «У»; гараж «Ф»; гараж «X»; сарай «Ц»; навіс «Ч»; навіс «ЦІ»; огорожа «№ 1-2». Тобто сторони спору є співвласниками житлового будинку, та власниками суміжних земельних ділянок. Підставами звернення до суду, є те, що на земельній ділянці, якою повністю володіє позивач, кадастровий номер № 5910136600:18:016:0034 не законно розміщений сарай, в старому технічному паспорті від 31.10.2016 під літерою «Б». Про це стало відомо тільки після здійснення геодезичної зйомки, з якої вбачається, що частина сараю перебуває на земельній ділянці під кадастровим номером 5910136600:18:016:0034, а інша частина сараю знаходиться на земельній ділянці, що є землею комунальної власності Сумської міської ради. В новому технічному паспорті від 27.06.2021, вказаний сарай відсутній, оскільки він побудований не законно, та на нього немає правовстановлюючих документів. Сараєм користується відповідач - [PERSON] . Контури сараю «Б» накладаються (перетинають) на територію земельної ділянки [ADDRESS] під кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034 загальною площею 1,98 м2. 02.04.2024 року надано висновок експерта № 5, за результатами проведення судової земельної-технічної експертизи, та надано висновок експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи по справі від 11.03.2024 року. За результатами вказаної експертизи технічний стан сараю під літ. «Б», розташований за адресою: [ADDRESS] , непридатний. Подальша експлуатація неможлива. Виконувати відбудовувальні роботи економічно недоцільно. Таким чином, сарай під літ. «Б» частково знаходиться на земельній ділянці позивача, що підтверджується висновком експерта, а інша частина знаходиться на земельній ділянці Сумської міської ради, яка є третьою особою у справі. Отже, позивач вважає, що дії відповідача є не законними, та такими що порушують права позивача на вільне користування своєю земельною ділянкою. Тому, позивач звернувся до суду з вимогами зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить [PERSON] під кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034, що розташована в [ADDRESS] , шляхом знесення сараю під літ. «Б» в технічному паспорті від 31.10.2016 року протягом місяця з дня набрання законної сили рішення суду. Стягнути з [PERSON] судові витрати, які складаються із судового збору за позовну заяву 1\~073,60 грн, за заяву про забезпечення позову 536,80 грн, витрати на проведення експертиз 13\~252 грн, 3\~030 грн, 2\~500 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 15\~000 грн. Оскільки сарай було побудовано дуже давно, старими власниками, які не мають на даний час відношення до нього, а користується ним відповідач, та розпочав його реконструкцію саме він, тому, на думку позивача, саме він має відповідати за незаконні дії. Ухвалою суду від 31.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Також ухвалою суду від 31.10.2023 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу [PERSON] проводити будівельні роботи сараю під літ. «Б». Представник відповідача 20.11.2023 року через канцелярію суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач [PERSON] ,\~є власником\~1/4 частини житлового будинку та 6/32 частини земельної ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Власністю [PERSON] \~є:\~житловий будинок\~«А-2»,\~погріб «п/г»,\~погріб «п/г\~1»,\~погріб «п/г\~2»,\~погріб «п/г\~3»,\~погріб «п/г\~4»,\~погріб «п/г\~5»,\~погріб «п/г\~6»,\~погріб «п/г\~7»,\~погріб «п/г\~8»,\~веранда «аі»,\~прибудова «а2»,\~прибудова «аб»,\~сарай «Б»,\~сарай «В»,\~сарай «Г»,\~сарай «Н»,\~вбиральня «Д»,\~вбиральня «Е»,\~вбиральня «Ж»,\~вбиральня «З»,\~сарай «И»,\~душ «Л»,\~сарай «Н»,\~сарай «П»,\~сарай «Р»,\~гараж «С»,\~гараж «У»,\~гараж «Ф»,\~гараж «X»,\~сарай «Ц»,\~навіс «Ч»,\~навіс «ЦІ»\~огорожа «№1-2». Позивач просить\~зобов`язати усунути\~перешкоди в\~користуванні його\~земельною ділянкою,\~шляхом знесення\~відповідачем сараю\~«Б». Сарай «Б» побудований в 1950 році. Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] від 31.10.2016 року, приміщення «сарай» позначено літерою «Б». Оскільки співвласники\~багатоквартирного будинку\~володіють земельною\~ділянкою на\~праві спільної\~часткової Власності,\~у кожного\~із співвласників\~даний сарай значиться\~в технічних\~паспортах як сарай «Б». Технічний паспорт 2021 року, складений на замовлення позивача, без згоди та участі відповідача, хоча його прізвище, ім`я, та по-батькові зазначені на титульній сторінці техпаспорту. В новому технічному паспорті маються значні розбіжності, що свідчать не на користь відповідача, зокрема спірний сарай «Б» взагалі відсутній. Відповідач ставить під сумнів легітимність технічного паспорту 2022 року наданий позивачем та вбачає основною метою позивач при зверненні до суду заволодіння земельною ділянкою на якій розташований сарай «Б». Сарай «Б» відноситься до нежитлового приміщення та є самостійним об`єктом нерухомого майна. Він не є самочинно збудованим та перейшов у власність відповідача в законний спосіб. Тому відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позову і просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Ухвалою суду від 16.01.2024 року за клопотанням представника позивача адвоката Брайко Ю.В. призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. Проведення експертизи доручено судовому експерту Сукаленку С.В. Клопотання мотивує тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи, існує необхідність доведення тієї обставини, що відповідач зайняв частину земельної ділянки, належної позивачу, а для цього необхідні спеціальні знання у галузі земельних питань. 02.04.2024 року ухвалою суду поновлено провадження у справі у зв`язку із надходженням висновку експерта, та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. З висновку судового експерта № 5 Сукаленка С.В., вбачається, що відповідно до складеного графічного Додатку № 3 жовтим кольором відображені контури сараю «Б», що частково накладається (перетинає) на територію земельної ділянки [ADDRESS] , межі якої визначені та зареєстровані в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034. Відповідно до схеми співставлення фактичного розташування будівлі та конфігурації зовнішніх меж земельної ділянки, сарай «Б» накладається (перетинає) на територію вищевказаної земельної ділянки від 0,27 м до 0,42 м., загальною площею 1,98 м2. 20.05.2024 року через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення представника відповідача адвоката Мачули А.А., в яких вона зазначає, що позивач не довів факт самочинного будівництва відповідачем. Крім того, враховуючи його наявність спірного сараю на схемах розташування надвірних будівель в інвентаризаційній справі та Технічному паспорті 2016 року, дату його придбання позивачем, може бути навпаки - земельна ділянка, яка знаходиться у власності позивача внесена до Національної кадастрової системи з помилками. Це може бути результатом помилки допущеної при внесені обмінних файлів в Національну кадастру систему, внаслідок чого існує накладання однієї сторони на сарай за рахунок зміщення іншої сторони земельної ділянки. При проведення експертизи та сторона земельної ділянки не досліджувалась. Висновку чи існує зміщення в цей же бік внаслідок зміщення кутів і поворотних точок з протилежного боку під час занесення до Національної кадастрової системи немає, а невірне/ правильне технічне занесення, експертизою не встановлено. Експертиза не досліджувала зміщення кутів і поворотних точок з протилежного боку земельної ділянки, під час якої може бути невірне технічне занесення даних до Національної кадастрової системи. Однак, таке питання експерту не ставилося, а тому, на думку представника відповідача, вважати це належним доказом не можна. Вірним вирішенням питання для обох сторін спору, на думку представника відповідача, є виправлення помилки шляхом виготовлення нової технічної документації, у процесі виготовлення якої мають бути досліджені і зіставлені дані Державного земельного кадастру, координат знятих у результаті дослідження меж фактичного використання земельної ділянки, співставлення їх з даними місцевої системи координат на предмет наявності розбіжностей між координатами меж по фактичному використанню в натурі на місцевості і меж згідно даних Державного земельного кадастру земельної ділянки з певним кадастровим номером. Позивач не надає доказів того, що частина сараю знаходиться на земельній ділянці комунальної власності. 2105.2024 року через канцелярію суду надійшли заперечення на додаткові пояснення від представника позивача адвоката Брайко Ю.В., в яких вона зазначає, що у разі наявності будь-яких сумнівів у сторони відповідача з приводу проведеної експертизи за отриманим Висновком експерта № 5 від 02.04.2024 року, сторона відповідача мала можливість поставити свої запитання експерту або призначити іншу експертизу, отже, сторону відповідача не було позбавлено права надати будь-які інші докази на підтвердження своїх заперечень. Сторона позивача вважає, що Висновком експерта № 5 від 02.04.2024 року вірно встановлено, що контури сараю «Б» накладаються (перетинають) на територію земельної ділянки [ADDRESS] під кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034 загальною площею 1,98 м2, в найбільших лінійних розмірах 0,42 м., 0,27 м. Якщо відповідач не погоджується з такими висновками, він має право клопотати про проведення іншої експертизи, однак такого клопотання не заявляв. З приводу того, що інша частина сараю знаходиться на земельній ділянці Сумської міської ради, представник позивача зазначає, що дана обставина підтверджується актом від 17.10.2023 року, викопіювання, що додано до позовної заяви. Крім того, представник позивача зазначає, що технічний стан сараю під літ. «Б», що розташований за адресою: [ADDRESS] , непридатний. Подальша експлуатація неможлива. Виконувати відбудовувальні роботи економічно недоцільно. Враховуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги. Долучила висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 1772 від 11.03.2024 року, виконаний судовим експертом [PERSON] , у висновках якого зазначено, що технічний стан сараю під літ. «Б», що розташований за адресою: [ADDRESS] , непридатний. Подальша експлуатація неможлива. Виконувати відбудовувальні роботи економічно недоцільно. 02.09.2024 року в клопотанні про уточнення позовних вимог представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримала, просила задовольнити його, зобов`язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди користування земельною ділянкою, шляхом знесення сараю під літ. «Б» в технічному паспорті від 31.10.2016 року, протягом місяця з дня набрання законної сили рішення суду; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати, які складаються із судового збору за подану позовну заяву 1\~073,60 грн, за заяву про забезпечення позову 536,80 грн, витрати на проведення експертиз 13\~252 грн, 3\~030 грн, 2\~500 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 15\~000 грн. В судовому засіданні представник позивача адвокат Брайко Ю.В. позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, з урахуванням уточнених вимог. Представник відповідача адвокат Мачула А.А. заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відзив на позовну заяву та додаткові пояснення. Представник третьої особи Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, його відсутність не перешкоджає розгляду справи по суті. 11.09.2024 року подав заяву, в якій зазначив, що з урахуванням уточнених позовних вимог, підтримують вимоги позивача та просять їх задовольнити, оскільки вони відповідають судовій практиці зі спірних питань. Суд, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 1/32 частини житлового будинку, згідно договору купівлі-продажу від 08 січня 2019 року (продавець [PERSON] ), зареєстрований в реєстрі за №9 (а.с.7-8). Згідно якого, 1/32 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані на земельній ділянці Сумської міської ради, за адресою: [ADDRESS] , входить під літерою А-2, від загальної площі 363,9 кв.м. та від житлової площі 213,8 кв.м., в тому числі 1/32 частин від надвірних забудов та споруд; погріб «п/г»; погріб «п/г 1»; погріб «п/г 2»; погріб «п/г 3»; погріб «п/г 4»; погріб «п/г 5»; погріб «п/г 7»; погріб «п/г 8»; веранда «аі»; прибудова «а2»; прибудова «аб»; сарай «Б»; сарай «В»; сарай «Г»; вбиральня «Д»; вбиральня «Е»; вбиральня «Ж»; вбиральня «З»; сарай «И»; душ «Л»; сарай «Н»; сарай «П»; сарай «Р»; гараж «С»; гараж «У»; гараж «Ф»; гараж «X»; сарай «Ц»; навіс «Ч», навіс «Ш», огорожа «№1-2». [PERSON] є власником 7/32 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також 7/32 частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 08 січня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №8 (продавець [PERSON] ) (а.с.11-13). За цим Договором, позивач набув право власності на 7/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також 7/32 частин земельної ділянки у приватну, спільну часткову власність та цілу земельну ділянку площею 0,0420 га. 7/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями та 7/32 частин земельної ділянки, а також земельна ділянка площею 0,0420 га, що відчужуються за даним договором розташовані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом та відповідними документами відчужується 7/32 частин житлового будинку літерою А-2, від загальної площі 363,9 кв.м. та від житлової площі 213,8 кв.м., в тому числі 8/32 частин від надвірних забудов та споруд: погріб «п/г»; погріб «п/г 1»; погріб «п/г 2»; погріб «п/г 3»; погріб «й/г 4»; погріб «п/г 5»; погріб «п/г 7»; погріб «п/г 8»; веранда «аі»; прибудова «а2»; прибудова «аб»; сарай «Б»; сарай «В»; сарай «Г»; вбиральня «Д»; вбиральня «Е»; вбиральня «Ж»; вбиральня «З»; сарай «И»; душ «Л»; сарай «Н»; сарай «П»; сарай «Р»; гараж «С»; гараж «У»; гараж «Ф»; гараж «X»; сарай «Ц»; навіс «Ч»; навіс «Ш»; огорожа «№1-2». Кадастровий номер земельної ділянки, площею 0,0420 га, яка повністю перейшла у власність Позивача- 5910136600:18:016:0034 (а.с.16). Відповідач володіє на праві спільної часткової власності 1/4 частини житлового будинку та 1/32 частини земельної ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.79-80). Відповідно до технічного паспорту на будинок, виданого КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» до 1/4 частини нерухомого майна, входить: житловий будинок «А-2», який має загальну площу 363,9 кв.м., житлову площу 213,8 кв.м.; погріб «гі/г»; погріб «п/г 1»; погріб «п/г2»; погріб «п/гЗ»; погріб «п/г4»; погріб «л/г5»; погріб «п/гб»; погріб «п/г7»; погріб «п/г8»; веранда «аі»; прибудова «а2»; прибудова «аб»: сарай «Б»: сарай «В»: зарай «Г»; вбиральня «Д»; вбиральня «Е»; вбиральня «Ж»; вбиральня «З»; сарай «И»; душ «Л»; сарай «Н»; сарай «П»; сарай «Р»; гараж «С»; гараж «У»; гараж «Ф»; гараж «X»; сарай «Ц»; навіс «Ч»; навіс «ЦІ»; огорожа «№ 1-2» (31-35). Тобто сторони спору є співвласниками житлового будинку, та власниками суміжних земельних ділянок. На земельній ділянці, якою повністю володіє позивач, кадастровий номер № 5910136600:18:016:0034 розміщений сарай, в старому технічному паспорті від 31.10.2016 під літерою «Б», що стало відомо тільки після здійснення геодезичної зйомки, з якої вбачається, що частина сараю перебуває на земельній ділянці під кадастровим номером 5910136600:18:016:0034, а інша частина сараю знаходиться на земельній ділянці, що є землею комунальної власності Сумської міської ради. Сараєм користується відповідач - [PERSON] . На ухвалу суду надано висновок експерта № 5, за результатами проведення судової земельної-технічної експертизи, з якого вбачається, що контури сараю «Б» накладаються (перетинають) на територію земельної ділянки [ADDRESS] під кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034 загальною площею 1,98 м2 (а.с106-129). Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи № 1772 від 11.03.2024 року, виконаним судовим експертом Андрєєвим Л.Г., зазначено, що технічний стан сараю під літ. «Б», що розташований за адресою: [ADDRESS] , непридатний. Подальша експлуатація неможлива. Виконувати відбудовувальні роботи економічно недоцільно (а.с.211-223). Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що регулюються Цивільним законодавством України про право власності. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2\~ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1\~ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За загальним правилом ч. 2 та ч. 4\~ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином, для правильного вирішення спору між сторонами слід ретельно з`ясувати правову природу та підстави визнання об`єкту самочинно збудованим. Самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Аналогічна правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-1328цс15, постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 10.10.2018 року по справі № 520/17520/14-ц. Верховний Суд України у постанові від 19.04.2017 року по справі №6-129цс17 зауважив, що, з урахуванням змісту\~статті 376 ЦК України\~в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу, вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. В позовних вимогах позивач ставить питання саме про знесення сараю під літ. «Б». Згідно вимог ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач [PERSON] стверджує, що частина спірного сараю збудована на земельній ділянці з кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034, яка належить йому. Викладені обставини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Зокрема, за ухвалою суду проведена судова земельно-технічна експертиза, висновками якої встановлено, що на земельній ділянці власника [PERSON] за адресою [ADDRESS] знаходяться об`єкти, які не належать власнику цієї садиби, це контури сараю «Б», які накладаються (перетинають) на територію земельної ділянки [ADDRESS] під кадастровим номером № 5910136600:18:016:0034, загальною площею 1,98 м2, в найбільш лінійних розмірах 0,42 м., 0,27 м (т.1, а.с.123). Суду наданий висновок будівельно-технічної експертизи № 1772 від 11.03.2024 року, виконаний судовим експертом [PERSON] , у висновках якого зазначено, що технічний стан сараю під літ. «Б», що розташований за адресою: [ADDRESS] , непридатний. Подальша експлуатація неможлива. Виконувати відбудовувальні роботи економічно недоцільно (а.с.211-223). Таким чином, заперечення відповідача [PERSON] та його представника адвоката Мачули А.А. спростовані висновками судової земельно-технічної експертизи № 5 від 02.04.2024 року та висновками проведеної будівельно-технічної експертизи № 1772 від 11.03.2024 року, а тому повністю підтверджує твердження позивача та свідчить про наявність правових підстав для зносу спірного сараю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доказів у їх сукупності, оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги.

Outcome: partial