Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

07 вересня 2023 року ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» в особі виконуючого обов`язки директора ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» Фоміч С.В звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь закладу заборгованість в розмірі 29395,76 гривень, а також судовий збір у розмірі 2684,00 гривень. В обґрунтування позову вказав про те, що між позивачем та його колишньою співробітницею [PERSON] 04 січня 2017 року укладено Договір найму житлового приміщення №98, і на підставі ордеру №272 відповідачку поселено в кімнату 1 (211) гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , однак з вересня 2018 року і по день виїзду (24.01.2021 року) за [PERSON] утворилась заборгованість по сплаті за проживання у гуртожитку. Так наявна заборгованість 6111,65 гривень за теплопостачання, 8313,28 гривень за електричну енергію, 4207,07 гривень за водопостачання та водовідведення, 79,89 гривень за збір, вивіз та захороненням ТПВ, 6955,70 гривень за утримання приміщень. Отже загальний розмір заборгованості становить 25667,59 гривень, з яким також просять стягнути 2674,56 гривень суми індексу інфляції, 1056,61 гривень трьох відсотків річних. Добровільно відшкодувати таку вартість відповідачка відмовляється. Ухвалою від 29 вересня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду з повідомленням (викликом) сторін. 19 жовтня 2023 року відповідачка [PERSON] подала відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вказала, що позивачем нарахована вартість послуг із розрахунку на загальну займану площу 43,25м.кв. (38,48 м.кв. одноосібного користування, 4,77 м.кв. спільного користування), при тому, що договір оренди між сторонами укладено на кімнату житловою площею 30 м.кв. Більшу частину часу [PERSON] проживала у своїх батьків. Також [PERSON] не погоджується із вартістю нарахованих послуг, вважаючи їх необґрунтованими, а наданими послугами неналежної якості. Так, холодильник майже завжди був у відключеному стані, гарячої води не було, відповідачка та інші мешканці за власний рахунок здійснювали заміну труб, лампочок, прибирали в спільному коридорі, не могли користуватись душевою через проблеми з каналізацією, мали проблеми зі шкідливими гризунами і комахами, тощо. Щодо стягнення інфляційних витрат і трьох відсотків річних заперечує, оскільки таке не передбачено укладеним між сторонами договором. Надання житлово-комунальних послуг у заявленому в позові обсязі вважає недоведеним. Також до відзиву [PERSON] долучила письмову заяву про застосування у справі строку позовної давності. Оскільки позов подано 07.09.2023 року, вважає що сплив строк давності для вимог за період з 01.09.2018 року по 06.09.2020 року. 27 жовтня 2023 року представник позивача в.о. директора ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» Фоміч С.В. подав відповідь на відзив, в якому наполягав на задоволенні позову, в тому числі, оскільки згідно з технічною документацією, площа займаної [PERSON] кімнати №1 становить 43,25 м.кв. Вартість наданих послуг визначена відповідними кошторисами, заперечення відповідачки проти позову є недоведеними. і необґрунтованими. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] і [PERSON] наполягали на необхідності задоволення позову. Представник відповідача адвокат Штенгелов О.В. проти задоволення позову категорично заперечував. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, гуртожиток за адресою: [ADDRESS] , на праві оперативного управління переданий ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти». Відповідно до положення про гуртожиток Державного навчального закладу «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» від 20.05.2019 року (далі Положення), місця в гуртожитку при необхідності можуть надаватись для тимчасового проживання (розміщення) працівникам Центру (без права приватизації) на період роботи в Центрі на строк не більше одного року … з можливістю продовження такого строку… (п.1.3.). Учні Центру, які навчаються за бюджетною формою, проживають у гуртожитку Центру безкоштовно (п.3.1 Положення). Інші категорії мешканців (ті, які навчаються за контрактом, працівники Центру, слухачі центру зайнятості та інші) проживають тільки на підставі відповідного особистого договору/угоди (п.3.2 Положення). Оплата за проживання в гуртожитку Центру осіб, що вказані в п.3.2, а також за оренду ними майна, інші платні послуги, здійснюються в порядку, встановленому адміністрацією Центру на підставі економічно обґрунтованих калькуляцій кошторисів, характеристики врахування мешканців, динаміки діючих цін, відповідно до державних норм, тарифів на комунальні послуги (п.3.3 Положення). Заселення працівників та інших осіб в гуртожиток Центру здійснюється за договором/угодою на строк не більше одного року з моменту укладення договору або відповідної угоди та на підставі ордера, виданого власником Центру. Ордер є єдиною підставою для мешкання на даному жилому місці. В ордері зазначається адреса та номер кімнати. Облік ордерів та мешканців у гуртожитку Центру, оформлення документів, реєстрація здійснюються призначеною для цього особою (паспортистом). Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. Реєстрація не засвідчує права на проживання в гуртожитку Центр (п.4.2 Положення). З урахуванням положень переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 р. №796, за проживання у гуртожитку осіб, зазначених в абзацах третьому і п`ятому пункту 3, пункті 4 цього Порядку, встановлюється плата (п.4.4 Положення). 04 січня 2017 року між ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» та [PERSON] , як колишньою співробітницею Центру, було укладено договір найму житлового приміщення №98 та поселено до гуртожитку на підставі ордеру №272 на житлове приміщення в гуртожитку. Відповідно до п.2.1 Договору найму житлового приміщення, наймач зобов`язаний здійснювати оплату за надану житлову площу 10 числа наступного місяця, у разі відсутності оплати договір може бути розірвано зі сторони Наймодавця. 24.01.2021 року [PERSON] виїхала з наданого їй приміщення та припинила фактичне користування ним, однак до моменту виїзду залишилась заборгованість за проживання в гуртожитку, яка утворилась починаючи з вересня 2018 року по 24 січня 2021 року та складає 25667,59 гривень. Відповідачу направлялась претензія від 20.11.2020 №218/2-б та від 16.12.2020 №247/2-б простою кореспонденцією. Також, була направлена претензія від 19.03.2021 №65/2-б. яку [PERSON] отримала 24.03.2021, однак заборгованість оплачена не була, за здійсненням реструктуризації суми заборгованості до адміністрації Центру не зверталась. Відповідно до розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги у період з вересня 2018 року по 24 січня 2021 року, сума заборгованості склала 25667,59 грн., Відповідно до п.п. 11, 15 «Примірного положення про користування гуртожитками затвердженого постановою КМУ від 20.06.2018 №498, наймачі, які користуються жилою площею в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку у строки встановлені договором або законом; плата за проживання у гуртожитку включає: витрати оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізовано водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання. У відповідності з ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Стаття 66 ЖК України встановлює, що плата за користування житлом (квартирна плата обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наказом в.о. директора ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» Сергія Фоміч №17аг від 27 липня 2018 року «Про затвердження розміру вартості проживання та організацію надання послуг проживання в учнівському гуртожитку» затверджено та введено в дію з 01.08.2018 року кошториси витрат на тимчасове розміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] : встановлено, що мешканці гуртожитку сплачують вартість комунальних послуг, яка розраховується за тарифами, затвердженими відповідними органами у сфері енергетики та комунальних послуг; послуги з водопостачання та водовідведення, електричної енергії, теплопостачання, збору, вивезення та захоронення твердих побутових відходів, утримання приміщень розраховувати пропорційно займаної площі мешканців гуртожитку, за виключенням з загальної кількості потреби здобувачів освіти. За тарифами, які встановлюються згідно із чинним законодавством та відображених у відповідних кошторисах витрат на тимчасове розміщення у гуртожитку, які затверджуються керівником Центру щомісяця; комунальні послуги не нараховуються мешканцям гуртожитку у зв`язку з їх відсутністю понад 30 календарних днів (крім постачання теплової енергії), за умови документального підтвердження. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивач здійснив нарахування заборгованості за комунальні послуги з вересня 2018 року по 24 січня 2021 року, до моменту виїзду відповідача з займаної кімнати, яка складає 25\~667,59 гривень, з них: теплопостачання 6111,65 грн., електрична енергія 8313,28 грн., водопостачання та водовідведення 4207,07 грн., збір, вивіз та захоронення ТПВ 79,89 грн., утримання приміщень 6955,70 грн. Однак з заборгованістю, що нараховується на загальну площу користування відповідачем гуртожитку, що становить 43,25 м?, суд не погоджується. Згідно із технічною документацією та планом гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальна площа одноосібного користування відповідачем [PERSON] гуртожитком складає 34,77 м?, з неї: 30 м ? - площа кімнати 1 (211), 4,77 м? - спільне користування, отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 20634,96 грн. Через наявність простроченої заборгованості у відповідача перед позивачем, останній просить стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Інфляційні витрати за кожний місяць заборгованості з вересня 2018 рку по січень 2021 року складають 2671,56 грн. та 3% річних за весь період заборгованості 1056,61 грн. Наслідки порушення зобов`язання регламентуються ст.ст.611-614 ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1); боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2). Враховуючи вище викладене, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню сума інфляційних втрат 2150,16 грн., а також 3% річних 849,44грн., що прямо пропорційно задоволеній сумі заборгованості оплати послуг проживання в гуртожитку за період з 01.09.2018 року по 24.01.2021 року. Щодо заявленого стороною відповідача клопотання про застосування позовної давності слід зазначити таке. Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253, 255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України). У ст. 264 ЦК України визначено порядок переривання перебігу позовної давності. Так, згідно із цією статтею перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення позову особою до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Аналіз зазначеної норми статті 264 ЦК України дає підстави для висновку, що йдеться про дві підстави для переривання перебігу позовної давності: а) вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; б) пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Слід зауважити, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо у них є докази на підтвердження факту такого переривання. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 05 червня 2019 року у справі №905/1562/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, від 26 лютого 2020 року у справі №910/4391/19. Період заборгованості визначено позивачем з вересня 2018\~року по 24.01.2021 року. ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» 11.05.2021, в межах строку позовної давності, було подано заяву про видачу судового наказу, який ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 12.07.2021 було скасовано. 21 вересня 2021 року ДНЗ «Запорізький будівельний центр професійно-технічної освіти» подано позовну заяву до суду, однак ухвалою суду від 03.02.2022 позовну заяві залишено без розгляду. Повторно позивач звернувся до суду з позовною заявою 07.09.2023 року, отже, строк позовної давності по заборгованості, яка виникла з вересня 2018 року, не сплив. Крім того Законом України від 30.03.2020р. № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений закон набрав чинності 02.04.2020 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року за №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінений з 24.00 годин 30.06.2023 року Таким чином, строки позовної давності по заборгованості, що виникла станом на 24.01.2021 року призупинились та після скасування карантину продовжуватимуться ще на строк його дії. В даному випадку, станом на 24.01.2021 року строки позовної давності по заборгованості, яка виникла з вересня 2018 року, не спливла. Таким чином, доводи сторони відповідача про те, що позовна давність за вимогами за період з вересня 2018 по 24.01.2021\~року спливла є помилковими. За таких умов суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 23634,56 гривні, з яких 20634,96 гривні оплати послуг проживання в гуртожитку за період з 01.09.2018 року по 24.01.2021 року, 2150,16 гривень сума індексу інфляції, 849,44 гривень три відсотки річних. Відповідно до ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 2157,97 грн

Outcome: partial