Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на підставі судового наказу №464/687/20, виданого 11.02.2020 року Сихівським районним судом м. Львова, на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вказує на те, що судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 11.02.2020 року, вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, зазначає, що цих коштів не достатньо, оскільки догляд малолітньої дочки [PERSON] , потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби на її фізичний та моральний розвиток. Крім того, зазначає, що на даний час вона не може повністю забезпечити потреби дочки одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потереби її лікування. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в суд не з`явилась, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, у якій позов підтримала, просить такий задовольнити; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно\~ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленомуЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права. Судом встановлено, що 17.05.2019 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №973. Згідно рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27.09.2021 року у справі № 464/5694/21 шлюб було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що дитина постійно проживає з позивачкою, остання її забезпечує всім необхідним, харчуванням, одягом та дозвіллям. Судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 11.02.2020 р. у справі №464/687/20 вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05.02.2020 року до досягнення повноліття дитиною. Матеріалами справи встановлено, що утримання неповнолітньої дочки \~сторін потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби на її фізичний та моральний розвиток. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, позивач не в змозі повністю забезпечити потреби дочки одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби її лікування. Згідно із ст.141 Сімейного кодексу Українимати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150,180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 Сімейного кодексу Українивизначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Звертаючись до суду із зазначеним позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка покликається на те, що визначений рішенням суду розмір аліментів є таким, що не відповідає реаліям сьогодення та є недостатнім для утримання дитини. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права свідчить про те, що такою передбачено кілька альтернативно визначених та водночас самостійних один від одного підстав для зменшення або збільшення розміру аліментів. Крім цього, вказаний перелік не є вичерпним. Відтак підставою для зменшення або збільшення розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як погіршення здоров`я, так і його покращення, а також інші випадки. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання кількох підстав для зміни розміру аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років в розмірі 2563 грн. У відповідності до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму для дитини та збільшенням витрат на її утримання змінилось матеріальне становище позивачки та малолітньої дитини, відтак, наявні підстави для збільшення розміру аліментів на її утримання. При визначенні розміру аліментів, суд враховує законодавчо визначені положення закону, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, матеріальне становище дитини, яку утримує позивачка, стан здоров`я дитини, яка часто хворіє та стан здоров`я позивача, а відтак, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання цього рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним розміром із врахуванням обставин справи та норм чинного законодавства. Оскільки позивачка при зверненні до суду з позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1211 грн 20 коп. судового збору.

Outcome: approved