Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Медова Печера 40» заборгованості по внескам на утримання будинку за період з 30 вересня 2019 року по травень 2024 року в розмірі 37828,34 грн (тридцять сім тисяч вісімсот двадцять вісім гривень тридцять чотири копійки). Позов мотивує тим, що в житловому будинку [ADDRESS] створено та фукціонує ОСББ «Медова Печера 40», відповідач є власником квартири [ADDRESS] та відповідно до його статуту одним із джерел фінансування об`єднання є внески та платежі співвласників, сплата яких є обов`язковою для всіх співвласників, а частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Зазначає, що в відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та статутом об`єднання. Водночас звертає увагу на те, що відповідно до копії фінансово-особового рахунку № [NUMBER] , [PERSON] повинен був сплатити об`єднанню за період з 30 вересня 2019 року по 31 січня 2023 року суму в розмірі 28190,39 грн., а оплатив лише 3000 грн. Також відповідно до акту звірки нарахувань та оплат за квартиру [ADDRESS] з січня 2023 року по травень 2024 року відповідач повинен був сплатити об`єднанню 37828,34 грн., однак жодних оплат за цей період не здійснював. Вказує, що загальну сума боргу [PERSON] становить 37828,34 грн. та йому було надіслано повідомлення на оплату №000400055/24/05 за травень 2024 року на утримання будинку та прибудинкової території з зазначенням вказаної сума, що підлягає сплаті. Вважає, що наведене свідчить про неналежне виконання відповідачем зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законом строк, оскільки у власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] і він користується спільним майном об`єднання, та відтак повинен оплачувати усі внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території. У зв`язку з наведеним просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Додатково вказує, що попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які позивач понесе у зв`язку із розглядом справи складається з: підготовка позовної заяви 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень; участь у судових засіданнях 750 (сімсот п`ятдесят) гривень за одне призначене засідання; підготовка заяв, клопотань, адвокатських запитів 750 (сімсот п`ятдесят) гривень за один документ Матеріали даного надійшли до Личаківського районного суду м. Львова через систему «Електронний суд» 19 липня 2024 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року дану справу прийнято до розгляду, відкрито у ній провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в ній матеріалами. При цьому даною ухвалою сторонам було встановлено строк для подання заяв по суті, зокрема визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію вказаної вище ухвали того ж дня - 23 липня 2024 року було скеровано сторонам для відома, 24 липня 2024 року копію ухвали було отримано представником позивача адвокатом Глуховським А.Ю., що діє на підставі ордеру серії ВС №1296494 від 5 липня 2024 року на зазначену в позовній заяві електронну адресу та офіційну електронну адресу в системі «Електронний суд», а 19 серпня 2024 року поштове відправлення, що скеровувалось відповідачу, повернулось до суду без вручення та без зазначення причин невручення такого адресату. У зв`язку з перебуванням складу суду у відпустці копію ухвали про відкриття провадження у справі було повторно скеровано відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання 6 вересня 2024 року, водночас 27 вересня 2024 року дане поштове відправлення теж повернулось до суду без зазначення причин невручення його адресату. Відтак, хоч визначений ст. 275 ЦПК України шістдесятиденний строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження сплив 23 вересня 2024 року, з метою дотримання принципів законності, пропорційності та змагальності цивільного судочинства, а саме належного повідомлення відповідача про розгляд справи та надання йому можливості висловити свої заперечення щодо позову та надати відповідні докази, 2 жовтня 2024 року судом було втретє скеровано відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі як за адресою зареєстрованого місця проживання, так і за місцем фактичного проживання відповідача згідно з позовом (місцезнаходженням належного йому майна, щодо звернення заборгованості по внескам на утримання будинку щодо якого було подано даний позов). Поштове відправлення скероване за зареєстрованим місцем проживання відповідача 21 жовтня 2024 року втретє повернулось без вручення, а поштове відправлення, скероване за місцем фактичного проживання 29 жовтня 2024 року повернулось до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. При цьому з відстеження вказаного вище поштового відправлення вбачається, що таке прибуло до точки видачі/доставки (поштового відділення за місцем фактичного проживання відповідача) 21 жовтня 2024 року та 22 жовтня 2024 року не було вручене під час доставки, а 25 жовтня 2024 року повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що з врахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки (повідомлення про дату, час та місце розгляду справи у даному випадку). При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 Верховний Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Подібні за змістом правові позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі №10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-6. З врахуванням положень ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд даної справи по суті розпочався 23 серпня 2024 року. З наведеного вище вбачається, що учасники справи повідомлені про розгляд такої належним чином, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні не подали, а також відповідачем не подавалось до суду відзиву на позов, строк для подання такого сплив. Відтак з врахуванням наведеного вище, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд згідно з ч.ч. 1, 2, 5, 8 ст. 279 ЦПК України вважає за можливе завершити розгляд справи та ухвалити рішення за наявними у такій матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому у відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А згідно з ч.ч. 1-4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст. 12 ЦПК України та прецедентної практики ЄСПЛ створив для сторін рівні можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №385869509 від 8 липня 2024 року, згідно з якою право приватної власності на зазначену квартиру було зареєстровано за ним 13 липня 2017 року на підставі зокрема акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 11 липня 2017 року та договору купівлі-продажу майнових прав на нежитлове приміщення, що буде збудоване в майбутньому, №3244-47-0505 від 15 лютого 2017 року (а.с. 15-16). Як вбачається з розділу І статуту ОСББ «Медова Печера 40», затвердженого установчими зборами членів такого 25 липня 2019 року (а.с. 20-32), дане об`єднання створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , та одним з завдань такого є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Згідно з п. 2 розділу IV статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів у розмірах і строки, що встановлюються загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників. При цьому відповідно до п. 2 розділу V статуту співвласник зобов`язаний зокрема своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі. З долучених копій фінансово-особового рахунку № [NUMBER] (а.с. 17-18), акту звірки нарахувань та оплат квартири [ADDRESS] від 21 червня 2024 року (а.с. 19), а також повідомлення на оплату №000400055/24/05 за травень 2024 року (а.с. 12) вбачається, що квартирі за адресою [ADDRESS] , власник [PERSON] було присвоєно особовий рахунок [NUMBER] , за яким здійснювалось нарахування внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за період з 30 вересня 2019 року до травня 2024 року оплату було внесено лише в червні 2020 року в сумі 3000 грн., у зв`язку з чим станом на кінець травня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 37828,34 грн. Згідно з ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами окрім наведених вище положень статуту об`єднання регулюються також Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Так згідно з ст. 1 даного Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. При цьому згідно з ч. 5 ст. 10 Закону рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. А абзацом 7 ч. 9 ст. 10 Закону встановлено, що до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відноситься зокрема визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 15 Закону співвласник зобов`язаний в тому числі: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Статтею 16 Закону визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, а також здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. При цьому ст. 21 Закону встановлено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання (ч. 6 даної статті Закону). Аналогічно ч. 3 ст. 23 Закону визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. При цьому ч. 4 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що спори щодо визначення частки співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку вирішуються в судовому порядку. Відтак, з врахуванням наведеного вище, оскільки судом не встановлено обставин щодо наявності між сторонами спору щодо визначення частки відповідача як співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання спільного майна, останній зобов`язаний сплачувати на користь позивача внески і платежі у розміри та в порядок, визначний загальними зборами об`єднання. Водночас, як вже зазначалось вище, з наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач свій обов`язок не виконував належним чином, у зв`язку з чим станом на час звернення позивача до суду з даним позовом у відповідача наявна перед ним заборгованість у розмірі 37828,34 грн. При цьому у справі, яка розглядається ніщо не свідчить про те, що проведений позивачем розрахунок заборгованості є невірним, а тому такий приймається судом до уваги як належний доказ розміру наявної у відповідача заборгованості. Таким чином, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, зважаючи на те, що відповідач не сплачував визначені внески та утримання будинку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку про те, що відповідач, будучи співвласником багатоквартирного будинку, зобов`язаний була оплатити їх у повному розмірі, установленому загальними зборами об`єднання. А тому, позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., сплата якого підтверджується наданою позивачем квитанцією (а.с. 8). Питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, судом не вирішується, оскільки доказів понесення таких позивачем суду разом з позовом не надано. На підставі наведеного та

Outcome: approved