Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29400грн та судових витрат у справі. Позов мотивовано тим, що 22.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] укладено кредитний договір №27336-08/2023 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. Згідно п.п.1.6 п.1 договору кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахунку їх за реквізитами платіжної картки, наданої позичальником, який підписавши договір підтвердив, що ознайомлений та погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися його умов, у тому числі повернути суму кредиту та сплатити проценти від суми позики. Товариство свої зобов`язання за договором виконало. 27.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія ««Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023, відповідно до якого ТОВ«Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 29400 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав. На даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з нього на свою користь суму заборгованості в загальному розмірі 29 400 грн. та сплачені ним судові витрати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 18.07.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 25.09.2024 ухвалено перейти до розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що вказав у позовній заяві. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення кореспонденції, яка повернулася на адресу суду з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України. У відповідності до ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, підстав для відкладення розгляду справи немає. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 22.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №27336-08/2023 шляхом підписання його електронним підписом через одноразовий ідентифікатор. Пунктами 1.1.-1.6 договору передбачено, що сума фінансового кредиту складає 7000 грн., строк кредиту становить 360 днів, дата надання кредиту - 22.08.2023, дата повернення кредиту - 15.08.2024, процентна ставка - 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2.Договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти - кожні 20 днів, кредит надається у безготівковій формі. Згідно п.3.1. договору сторони погодили, що повернення кредиту та сплата процентів за його користування здійснюватиметься згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору та який підписаний сторонами (а.с.6-9). Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту який підписаний [PERSON] та який містить дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення позики та інші умови (а.с.10-11). 27.12.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія«Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27122023 відповідно до якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги до боржників, що зазначені у реєстрі. Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників та Витягу реєстру боржників до договору факторингу №27122023 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №27336-08/2023 в сумі 29 400 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 22400 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.13-17). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №27336-08/2023 від 22.08.2023 за період з 27.12.2023 по 31.05.2024 борг [PERSON] не погашений та складає 29400грн., отже після отримання права вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань (а.с.18). Позивачем не вживалися заходи щодо досудового врегулювання спору. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем виникли правовідносини у зв`язку з укладенням 22.08.2023 кредитного договору. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. [PERSON] був повідомлений про умови, правила, суть підписаного договору, однак не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і правонаступник первісного кредитора вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний. Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору. В частині стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи, які просить позивач, а саме: витребовуванням, забезпеченням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням - відмовити, оскільки позивачем не надано документально підтверджених доказів понесенням ним таких витрат.

Outcome: approved