Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

[PERSON] , в інтересах [PERSON] звернулася з позовом в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 26 січня 2002 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області Україна, за актовим записом №13. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 26.01.2002 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного проживання з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки останнім часом вони перестали розуміти один одного, не підтримують належні подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. З березня 2023 року вони як сім`я не проживають. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав на електронну пошту суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 січня 2002 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області Україна, за актовим записом №13. Згідно з ч.ч. 2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо один від одного. Також, судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження копії яких наявні в матеріалах справи. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання дітей та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». На стягненні з відповідача судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved