Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з цим позовом до Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді (далі КП «Долинський міськкомунгосп») та просить стягнути з нього на свою користь 30006,37 грн невиплачених коштів за цивільно-правовими договорами, 54018,08 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. \~ \~ \~ \~Позов мотивує тим, що до 1 квітня 2024 року перебував у трудових правовідносинах з відповідачем. \~ \~ \~ \~На момент звільнення йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 16000 грн. \~ \~ \~ \~Заборгованість із заробітної плати до цього часу невиплачена. \~ \~ \~ \~Окрім цього, між сторонами було укладено цивільно-правові договори на виконання робіт за якими існує заборгованість перед позивачем в розмірі 30006,37 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надіслав. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник КП «Долинський міськкомунгосп» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом установлено, що згідно з наказом КП «Долинський міськкомунгосп» № 30 від 1 квітня 2024 року, [PERSON] звільнено з посади з 1 квітня 2024 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки КП «Долинський міськкомунгосп» від 1 серпня 2024 року № 1008/01-08, існує заборгованість із заробітної плати щодо [PERSON] у сумі 16000 грн, а також за договорами цивільно-правового характеру за травень 2024 року 20000,22 грн, квітень 2024 року 10006,15 грн. \~ \~ \~ \~З інформації з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування стосовно [PERSON] слідує, що його заробітна плата у лютому 2024 року становила 16931 грн, у березні 2024 року 16931 грн, всього за цих два місяці 33862 грн. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. \~ \~ \~ \~Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Відповідно до роз`яснень, викладених в\~п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом установлено, що 16000 грн заробітної плати належної позивачеві при звільненні, не було виплачено йому в день звільнення, а здійснено таку виплату в повному обсязі 2 вересня 2024 року, що підтверджується довідкою КП «Долинський міськкомунгосп» від 27 вересня 2024 року № 1196/01-08, а також визнано позивачем у судовому засіданні. Стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). За змістом п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок) встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з п. 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку). Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку визначається відповідно до Порядку, шляхом множення суми середньоденної заробітної плати працівника на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. \~ \~ \~ \~Відповідно до вищевказаних положень середній заробіток за весь час затримки, що має бути стягнутий з відповідача КП «Долинський міськкомунгосп» на користь [PERSON] повинен бути обрахований таким чином. \~ \~ \~ \~806,24 середньоденна заробітна плата (33862 заробітна плата за фактично відпрацьовані робочі дні протягом останніх двох календарних місяців, що передували звільненню (лютий 2024, березень 2024 року) / 42 число робочих днів у цей період х 67 (число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком за позовом) = 54018,08 грн, що підлягають до стягнення. Цей розмір є пропорційним, справедливим та таким, що відповідає фактичним обставини цієї справи. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови N 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, суд визначає суму, що підлягає стягненню без утримання податків й інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата податку є обов`язком роботодавця та працівника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року (справа № 712/9213/18) доходила до висновку, що визначена судом сума середнього заробітку підлягає стягненню з вирахуванням суми податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. \~ \~ \~ \~2 квітня 2024 року між [PERSON] (далі Виконавець) та КП «Долинський міськкомунгосп» (далі Замовник) укладено цивільно-правовий договір № 156, за яким Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): обслуговування каналізаційно-очисних споруд в термін з 2 квітня 2024 року до 30 квітня 2024 року. За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 12430 грн за домовленістю. Термін дії договору з 2 квітня 2024 року до 30 квітня 2024 року. \~ \~ \~ \~1 травня 2024 року між [PERSON] (далі Виконавець) та КП «Долинський міськкомунгосп» (далі Замовник) укладено цивільно-правовий договір № 173, за яким Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати такі роботи (надати послуги): обслуговування каналізаційно-очисних споруд в термін з 1 травня 2024 року до 31 травня 2024 року. За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду в розмірі 24845 грн за домовленістю. Термін дії договору з 1 травня 2024 року до 31 травня 2024 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначене, оскільки КП «Долинський міськкомунгосп» не виконано зобов`язання за правочинами, відповідно з нього підлягає стягненню на користь [PERSON] заборгованість за цими правочинами. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначене, суд дійшов до переконання про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до Комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство» при Долинській міській раді про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки, виплат за цивільно-правовими правочинами. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивач у цій справі поніс судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн, які підлягають стягненню з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved