Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] в особі представника звернулася до суду з позовними вимогами до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказуючи на те, що вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого двоюрідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність в повній мірі документів, що посвідчують право власності на спадкове майно та необхідності підтвердження родинних стосунків із померлим [PERSON] .. В зв`язку з чим, просить про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Кривоозерської селищної ради Миколаївської області надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, суд приходить до наступного. Положення п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України регламентують, що суд може встановлювати факти родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що [PERSON] народився у 1870 році, та є батьком [PERSON] , котрий народився [INFO] , що підтверджується даними архівної довідки Державного архіву Львівської області від 22 жовтня 2002 року №Б-10615-02/н(а.с.13), згідно якої 1951 року родина у складі діда - [PERSON] , його батька, дружини та дітей була переселена з с.Скородне Нижньо-Устріцького району Дрогобицької області у Миколаївську область у зв`язку з відселенням з території, яка відійшла до Польщі. [INFO] народилася мати позивача [PERSON] - [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що свідчить поновлене свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським райБюро ЗАГС Миколаївської області 01 липня 1969 року(а.с.14). Між [PERSON] та [PERSON] 27 липня 1949 року був укладений шлюб, про що складений актовий запис №5 в с.Скородне Нижньо-Устрицького району Дрогобицької області, про що свідчить роз`яснення Кривоозерського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області від 16 листопада 2021 року №2/126-15(а.с.15). Позивач [PERSON] народилась [INFO] , її батьком значиться - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області(а.с.17), 08 листопада 1986 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджено даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Кривоозерським районним відділом ЗАГс Миколаївської області 08 листопада 1986 року(а.с.18). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою; в шлюбі [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] є між собою двоюрідними братом та сестрою; [PERSON] є двоюрідним дядьком [PERSON] .. Оскільки, іншим чином підтвердити факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] неможливо, а його встановлення має юридичне значення у зв`язку із необхідністю оформлення спадщини, оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить достатньо підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , як між двоюрідною племінницею та двоюрідним дядьком. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області 02 березня 2010 року(а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав йому на праві приватної власності, що підтверджено даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10 листопада 2009 року №128(а.с.28), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 листопада 2009 року за №24399968(а.с.29). Постановою державного нотаріуса Кривоозерської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність в повній мірі документів, що посвідчують право власності на спадкове майно та необхідності підтвердження родинних стосунків із померлим [PERSON] (а.с.30). Як вбачається із спадкової справи №235/2010, [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини(а.с.41). Відповідно до положень п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності(ст.392 ЦК України). При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 ЦК України і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. Положеннями п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно даних технічного паспорту на житловий, який розташований в [ADDRESS] , виготовленого КП "Первомайське міжміське БТІ" Миколаївської області, спадковий житловий будинок побудований в 1960 році(а.с.25-27). Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року. Відповідно до положень п.49 зазначеного Порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів". Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1960 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації. У 1960 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок. Положеннями п.2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Отже, судом встановлено, що будинок, який розташований в [ADDRESS] , не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті [PERSON] як об`єкт права власності - нерухоме майно, тому наявні підстави для визнання права власності на вищевказаний житловий будинок з господарчими будівлями і побутовими спорудами, за позивачем в порядку спадкування за законом. У відповідності до нормативних положень ЦК України ст.ст.1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів\~України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Суд враховує те, що відповідач - Кривоозерська селищна рада Миколаївської області - не заперечує проти задоволення позову, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved