Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

25 вересня 2024 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що він є власником частини будинку [ADDRESS] . Право власності набуте на підставі договору дарування посвідченого Фастівською нотаріальною конторою 24.04.1996 року І-1787. При зверненні до Центру надання адміністративних послуг при Фастівській районній державній адміністрації для проведення реєстрації місця проживання в будинку [ADDRESS] позивачу повідомили що здійснити реєстрацію місця проживання не можуть, оскільки накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] відповідно до постанови ДВС Фастівського району від 18.05.2002 б/н, який зареєстрований Фастівською районною державною нотаріальною конторою 31.08.2004 за № 1268795. Після звернення до Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу стало відомо, що виконавчих проваджень станом на день відповіді, де боржником є позивач, на виконанні не перебуває та не надходило та що для зняття арешту необхідно звернутися до суду про скасування арешту. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2024 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надав лист де зазначив про те, що розгляд справи проводити без участі представника Фастівського ВДВС. Рішення прийняти на розгляд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При дослідженні письмових матеріалів справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] частина житлового будинку [ADDRESS] . Право власності набуте на підставі договору дарування посвідченого [PERSON] державним нотаріусом Фастівською нотаріальною конторою 24.04.1996 року, зареєстровано в реєстрі за № І-1787. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, існує заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 1268795 (архівний запис), зареєстровано 31.08.2004, реєстратором: Фастівська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н 18.05.2002 року Державна виконавча служба. Згідно Довідки № 75130-8 від 13.09.2024 року Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), при перевірці відомостей програмного забезпечення АСВП «Державний виконавець» станом на день відповіді (13.09.2024) виконавчих проваджень де боржником є [PERSON] на виконанні у Фастівському відділі ДВС У Фастівському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) не перебуває та не надходило. Відповідно до ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Накладення арешту на частину житлового будинку, який належить позивачу [PERSON] перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном. Згідно ст. 76-77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про зняття арешту з майна позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved