Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,\~Полянської сільської\~ради про визначення часток в майні спільної сумісної власності посилаючись на те, що вона разом з мамою [PERSON] та сестрою [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла мама [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина на частку нерухомого майна. На даний час позивач не може оформити документи щодо прийняття спадщини, оскільки частки кожного із співвласників не визначені. В звязку з вищевикладеним просить визначити за співвласниками будинку [ADDRESS] частки в майні, а саме: [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2024 року справу № 306/1604/24 (провадження № 2/306/702/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 14). 15 серпня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 17). 13 вересня 2024 року Свалявським районним судом винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 23). В судове засідання позивач не з"явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявилася, подали заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримує (а.с. 29). Представник Полянської сільської ради в судове засідання не зявився. Згідно ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Ч.1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2, 3 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2014 року, п.17 роз`яснив, що, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №2817599 від 12.02.2004 року, за реєстраційним номером [ADDRESS] є у приватній спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину від 30.12.2003 року (а.с.6) Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені та по батькові від 19 березня 2005 року [PERSON] перемінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Оскільки будинок перебуває у спільній сумісній власності трьох співвласників без визначення їх часток, виходячи з рівності часток співвласників частка кожного співвласника становить 1/3. При цьому не було встановлено існування обставин, які б могли бути підставою для збільшення або зменшення часток співвласників спірної квартири. [INFO] помела [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 лютого 2018 року виданого виконавчим комітетом Солочинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с. 8). Враховуючи те, що вищевказана житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності, частки у праві спільної сумісної власності не визначені, після смерті [PERSON] , спадкоємці не мають можливості оформити спадщину, оскільки частки не визначені, крім того судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved