Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

13.06.2024 року до суду звернулася позивач, [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] 24.06.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.06.2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 30.10.2024 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 30.10.2024 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона з відповідачем має сина - [PERSON] , [INFO] . Їх син на даний час є повнолітнім та продовжує навчання в ДПТНЗ «Кам`янський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту» . Термін закінчення навчання - 11.01.2025 року. В зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в зв`язку з навчанням не надає, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Також пояснила, що в зв`язку з навчанням сина вона несе затрати на проїзд, оскільки син кожного дня їздить до навчального закладу, на що витрачається 100 грн., на оплату керування та придбання бензину, а також загальні витрати на харчування, купівлю одягу, взуття тощо. Син навчається добре, отримує стипендію в розмірі 1 243.00 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на навчання сина, але просив стягнути їх в розмірі 1/8 частини його прибутку. Оскільки він є військовослужбовцем, має добрий прибуток та 1/8 частина від його прибутку становитиме 12\~000.00 грн.. тому вважає, що цієї суми буде достатньо для забезпечення потреб сина в зв`язку з навчанням. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Не заперечує проти стягнення аліментів на користь матері, оскільки вона надає матеріальну допомогу в зв`язку з навчанням та підтвердив затрати, які здійснюються в зв`язку з його навчанням і факт отримання ним стипендії. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, відповідно до якого батьком дитини записаний відповідач. На даний час син сторін є повнолітнім та навчається в ДПТНЗ «Кам`янський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту». Термін закінчення навчання - 11.01.2025 року, що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на її утримання на користь матері суду не надав. Позивачка зазначає, що вона несе затрати в зв`язку з навчанням сина на оплату за проїзд, оплату начання керування та придбання бензину, витрати на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, оплату послуг Інтернету, тощо. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням сина, оскільки син навчається за денною формою та позбавлений можливості працювати. Відповідач є військовослужбовцем та отримує прибуток, що останнім не заперечується. Тому має можливість надавати матеріальну допомогу синові в зв`язку з навчанням. На утриманні сторін є ще по одній неповнолітній дитині у кожного від іншого шлюбу. Таким чином судом встановлено, що порушуються права позивачки та повнолітнього сина сторін, який продовжує навчання та в зв`язку з цим потребує допомоги. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв`язку з навчанням сина, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд. За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв`язку з навчанням саме в такий спосіб. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: сторони є особами працездатного віку. Доказів про отримувані прибутки, сторони суду не надали, але відповідач зазначив, що є військовослужбовцем отримує значне грошове забезпечення, тому має можливість надавати матеріальну допомогу синові в зв`язку з навчанням. Також судом враховується, що у сторін на утриманні є ще по одній неповнолітній дитині, у кожного. Також суд враховує, що син сторін в зв`язку з навчанням отримує стипендію, тобто має і власний прибуток, а також , що до закінчення навчання сина залишився незначний період часу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти в частці від прибутку відповідача суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в даний спосіб. Враховуючи всі наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, щомісячно, до закінчення навчання сина. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 13.06.2024 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням з цієї дати і до 11.01.2025 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Витрати по сплаті судового збору суд вважає за можливе віднести на рахунок держави, оскільки відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією наданого суду посвідчення та звільняється від сплати судового збору відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» . Позивач, згідно цієї ж статті також звільнена від сплати судового збору .

Outcome: partial