Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

02.04.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №228447135 від 13.01.2021 року у розмірі 68862,50 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147,20 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 13.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 228447135 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у Кредит, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством та Позичальником. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу (алгоритм дій споживача в телекомунікаційній систем в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акценту оферти та укладення електронного договору. Вищевикладене підтверджує те, що волевиявлення відповідача було вільним і відповідало його внутрішній волі, відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України. Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. На підставі, вищевикладеного, ініціатором щодо укладення кредитного договору був відповідач, маючи необмежену кількість часу для ознайомлення з умовами та порядком співпраці з Фінансовою установою самостійно обрав дату укладання Договору, а шляхом отримання від Товариства кредитних коштів та внесення грошових коштів в рахунок погашення заборгованості, повністю погодився з умовами кредитного договору. Відповідно до Алгоритму дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акценту оферти та укладення електронного договору повідомляє, що позичальник запрошується для переходу на сторінку для ознайомлення з офертою, яка містить в собі всі істотні умови договору та додатково повідомляється СМС-повідомленням, на номер телефону, вказаний позичальником у заявці на кредит. Індивідуальна частина договору є офертою Товариства, відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Одночасно з підписанням договору, Товариство відправляє на електронну адресу, вказану позичальником у Заявці на кредит, електронного листах повідомленням про успішне підписання кредитного договору та з вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. З цього моменту електронний договір вважається укладеним, в силу положень ч. 2 ст. 640 та ст. 1046 Цивільного кодексу України. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отриманого листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем не був би укладеним. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошових коштів в сумі 2000,00 грн., зі сплатою 1,37 процентів від суми кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит. Крім того, відповідно до додаткових угод до кредитного договору 27.01.2021 року сторони дійшли згоди щодо збільшення суми кредиту до 2700,00 грн., та 28.01.2021 рок - до 17300,00 грн. 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року включно. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2021 року включно. 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором кредитної лінії № 228447135 від 13 січня 2021 року. Дана обставина підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги №133 від 11 травня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №05/0820-01. Згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлійн Фінанс» уклали ряд додаткових угод №2 від 03.08.2021 року, №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за договором кредитної лінії № 228447135 від 13 січня 2021 року. 06 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №02/06102023. За цим договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором кредитної лінії № 228447135 від 13 січня 2021 року, що підтверджується копією Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно договору, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» кредитні заборгованості в розмірі 68862,50 грн., з яких: 21998,68 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46863,82 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2147,20 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.04.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України. Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала судді була направлена на адресу відповідача - [PERSON] , за якою він зареєстрований, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру. 23.04.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Скользнєвої Валерії Владиславівни надійшов відзив, відповідно до якого вона просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, зазначила, що строк договору складав 30 днів, проте жодних договорів пролонгації користування кредитом відповідачем не підписувалося, що свідчить про незмінність умов договору, крім того, матеріали справи не містять додаткового договору про пролонгацію кредитного договору з наявним у ньому електронним підписом. Таким чином, відповідач заперечує щодо нарахування відсотків понад строк користування кредитом. Також, представник відповідача зазначає, що надана позивачем копія договору кредиту не відповідає вимогам ст.79, 80 ЦПК України, щодо достовірності та достатності доказів, а тому не підтверджує факт, що відповідач підписав саме цей договір. Відповідач не був ознайомлений із умовами кредитного договору, що підтверджується відсутністю підпису позивальника в паспорті споживчого кредиту. При цьому, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження перерахування коштів відповідачу відповідно до договору. Таким чином, надані розрахунки кредитної заборгованості не підтверджені належними доказами, оскільки наявність або відсутність суми заборгованості має бути підтверджена виключно матеріалами первинної бухгалтерської документації. Крім того, відповідач не отримував повідомлень щодо зміни кредитора. Також, у відзиві представник відповідача просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. 01.05.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно якої він не погоджуючись з доводами викладеними у відзиві, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до такого висновку. Встановлено, що 13.01.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклав з [PERSON] договір кредитної лінії № 228447135, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії та встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн., а останній зобов`язався протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. Відповідно до додаткових угод до договору кредитної лінії № 228447135 від 13.01.2021 року, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , відбулося збільшення суми кредиту та продовження строку кредитного договору, які так як і сам кредитний договір були підписані позичальником електронним підписом у вигляді одноразового ідентифікатора, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Судом встановлено, що нарахування процентів здійснювалося відповідно до умов, передбачених кредитним договором. Так, відповідно до п.1.4 договору, за користування кредитом протягом дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Згідно п.1.4.1 договору, виключно на період строку визначеного в п.1.2 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 500,05 процентів річних, що становить 1,37 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до п.1.4.2 за умови продовження строку Дисконтного періоду, на умовах п. 1.3. Договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, нараховані процентів за користування кредитом здійснюється за Індивідуальною процентною ставкою в розмірі 500,91 процентів річних, що становить 1,37 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення вказаного в п. 1.2. Договору строку, позичальнику може бути надано додаткову знижку від Індивідуальної процентної ставки, що розраховується в порядку передбаченому Правилами постійно діючої програми «Рівні лояльності» Кредитодавця (далі - «Програма»), які розміщені на Сайті Кредитодавця за посиланням https://moneyveo.ua/uk/promoactionnews/programma-lojalnosti/. Станом на дату укладення цього Договору Позичальнику присвоєний 2 Рівень лояльності, що не може бути змінено (переглянуто) до моменту повного виконання цього Договору. Сторони погодили, що відповідно до п.1.4.3 у випадку користування Кредитом з боку Позичальника після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання Кредиту і до взаємовідносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого Позичальник зобов`язується сплатити Кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за Базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та Індивідуальною процентними ставками за весь строк користування Кредитом протягом Дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 Цивільного кодексу України Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним Договором, щодо виникнення у Позичальника зобов`язань по сплаті процентів за Базовою процентною ставкою від дати отримання Кредиту по дату закінчення Дисконтного періоду є факт продовження користування Кредитом понад строк Дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку Дисконтного періоду на умовах п. 1.3. цього Договору. Базова процентна ставка за користування Кредитом не застосовується протягом строку Дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір Базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми Кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за Базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту Договору. Згідно п. 1.7.2. з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. Сторонами було погоджено, що відповідно до п.п 4.3, 4.9. Кредитного договору проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. І Позичальник засвідчив, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та не містять дисбалансу та обов`язків кредитодавця та позичальника. Судом встановлено, що договір 13.01.2021 року о 16:41:51 год. відповідачем було підписано електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV22J4V, який [PERSON] ввів у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору, та спростовує доводи позивача щодо не підписанням ним вказаного кредитного договору. Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо не доведення позивачем обставин перерахування йому грошових коштів відповідно до кредитного договору та додаткових угод до нього, оскільки таке твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме платіжними дорученнями про переведення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на платіжну картку № [NUMBER] отримувачу [PERSON] грошових коштів відповідно до договору №228447135. Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав своє грошове зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти, які перерахував на банківську картку № [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК». Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] неналежним чином виконував грошове зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту у розмірі 68862,50 грн., з яких: 21998,68 грн. заборгованість по кредиту, 46863,82 грн. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклав з ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу №28/1118-01. За умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «Таліон Плюс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. 28 листопада 2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2020 року включно. 31 грудня 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2021 року включно. 31 грудня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором кредитної лінії № 228447135 від 13 січня 2021 року. Дана обставина підтверджується Витягом з Реєстру прав вимоги №133 від 11 травня 2021 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року. 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» уклало з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договір факторингу №05/0820-01. Згідно з яким ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язалося відступити на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти за плату на умовах, визначених цим договором. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлійн Фінанс» уклали ряд додаткових угод №2 від 03.08.2021 року, №3 від 30.12.2022 року, якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 року включно. ТОВ «Таліон Плюс» відступив ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право вимоги за договором кредитної лінії № 228447135 від 13 січня 2021 року. 06 жовтня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклало з ТОВ «Юніт Капітал» договір факторингу №02/06102023. За цим договором ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передав ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги, яке він мав до [PERSON] за договором кредитної лінії № 228447135 від 13 січня 2021 року, що підтверджується копією Акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги. Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права нового кредитора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, оскільки боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти його вимог. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 та постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц. Як встановлено судом, відповідач повідомлявся про зміну кредитора в зобов`язаннях та порядок погашення заборгованості новому кредитору, але погашення заборгованості не здійснив. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Однак відповідач свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Враховуючи встановлені обставини та наведені норми права, а також доведеність позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Так, договором про надання правової допомоги №22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року підтверджено факт надання Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» юридичної допомоги на умовах, передбачених договором, ТОВ «Юніт Капітал». На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року, укладеного з Адвокатським бюро "Тараненко та партнери", та копію протоколу погодження вартості послуг до нього; копію Додаткової Угоди №1 від 22 лютого 2024 року до Договору про надання правничої допомоги №22/02/24 від 22 лютого 2024 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . У позовній заяві представник позивача зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються: усна консультація 1 год. - 500 грн., вивчення матеріалів справи 1 год. - 500 грн., складання адвокатського запиту 1 год. - 500 грн., складання клопотання про витребування доказів 1 год. - 500 грн., складання позовної заяви 2 год. - 3000 грн. Таким чином, враховуючи докази понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Також, при зверненні до суду з даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 13 жовтня 2023 року № 1449. Враховуючи, що судом позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» судового збору у сумі 2147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved