Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 52», про усунення перешкод у користуванні власністю. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач здійснює перешкоди у користуванні власністю приміщення загального користування, що знаходиться при вході до під`їзду [ADDRESS] . Позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач самовільно захопив приміщення сміттєпроводу загальною площею 6 м2 при вході до під`їзду № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач самовільно встановив на вході вказаного приміщення двері та розмістив в ньому особисті речі, однак дозвільні документи на зайняття зазначеного приміщення у [PERSON] відсутні. На підтвердження самовільного захоплення допоміжного приміщення та відсутності усунення перешкод у користуванні приміщення загального користування позивач надав наступні докази: витяг протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 09.09.2023 р. № 10, письмова досудова вимога від 02.12.2023 року про усунення перешкод у користуванні приміщення загальною площею 6 м2 при вході до під`їзду № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] та поштова квитанція про відправку відповідачу цієї вимоги від 02.12.2023 р., письмові пояснення свідка [PERSON] , [INFO] від 03.12.2023 р. щодо підтвердження захоплення приміщення відповідачем, заява [PERSON] про надання інформації третьою особою по справі щодо надання доказів розгляду досудових вимог, з фотографією дверей у допоміжне приміщення (приміщення сміттєпроводу), заг. площею 6 кв. м при вході до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , які встановлені відповідачем (фото завірені головою ОСББ\~«Бочаров\~52» [PERSON] ). Також, позивач зазначає, що на підставі протоколу № 10 від 09.09.2023 за рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку 01.10.2023 р. між ним та ОСББ «Бочарова 52» укладений договір тимчасової оренди спільної власності допоміжного приміщення заг. площею 6 кв.м. при вході до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Добровільно звільняти допоміжне приміщення відповідач відмовляється. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2023\~відкрито провадження по справі, та призначено підготовче судове засідання на 26 лютого 2024 року на 10 годин 15\~хвилину. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 травня 2024 р.закрито підготовче провадження по справі, та призначено судове засідання до розгляду на 25 вересня 2024 року на10годину 00 хвилин Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2024 р у задоволенні клопотання про зупинення провадження відмовлено. У судове засідання з`явився позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. У судове засідання з`явився відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. У судове засідання представник третьої особи ОСББ « Бочарова 52» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини не явки суд не повідомив. В матеріалах справи міститься відповідь представника третьої особи ОСББ « Бочарова 52» на відзив відповідача [PERSON] , представник вказує, що дійсно відповідач перешкоджає мешканцям багатоквартирного будинку по [ADDRESS] у доступі до допоміжного приміщення спільного користування, заг. площею 6 кв.м., при вході до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Також представник вказує, що [PERSON] був обізнаний про необхідність звільнити приміщення, оскільки отримав досудову вимогу щодо усунення перешкод у користуванні власністю. На підтвердження факту того, що відповідач на момент розгляду справи перешкоджає в доступі жителям багатоквартирного будинку по [ADDRESS] ., третя особа надає фотокартки, що підтверджує наявність самовільно встановлених дверей. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали справи вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 52» про усунення перешкод у користуванні власністю є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відміткою про місце реєстрації в паспорті позивача, позивач є власником квартири, що підтверджується договором оренди допоміжного приміщення, де позивач зазначений як власник квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, пенсійне посвідчення видано 22.06.2023 року, і дійсне до 01.05.2024 року ( арк.сп.8); Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] самовільно переобладнав приміщення загального користування (приміщення сміттєпроводу), площею 6 кв.м., при вході до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , шляхом встановлення дверей із замком, перетворивши його у нежитлове приміщення з відсутністю доступу до нього. Відповідачу було вручено досудову вимогу від 02.12.2023 року, яка видана ОСББ\~«Бочарова\~52» щодо звільнення самовільно занятого допоміжного приміщення до 03.12.2023\~р., шляхом демонтажу дверей. Судом встановлено, що 09.09.2023 року відбулися, рішенням зборів мешканців багатоквартирного будинку ОСББ « Бочарова 52» розташованого за адресою: [ADDRESS] , які відбулися 09.09.2023 року, на зборах були присутніми 62 особи з правом голосування (149 квартир ), що становить 69,3 % від загальної кількості. Відповідно до п. 5.1 рішення зборів від 15.09.2023 року [PERSON] було зобов`язано звільнити до 01.10.2023 р. допоміжне приміщення у першому під`їзді, що має призначення сміттєзбірника, а розподіл цього приміщення провести серед власників, які подали до правління заяви ( арк.сп.9-10). Позивачем було подано заяву від 07.09.2023 р. щодо розподілу допоміжного приміщення на першому поверсі, оскільки позивач є інвалідом другої групи внаслідок війни. Судом встановлено, що рішенням загальних зборів мешканців багатоквартирного будинку від 21.09.2023 р. було розглянуто питання щодо виконання рішення зборів мешканців багатоквартирного будинку від 09.09.2023 р, яким співвласнику квартири [ADDRESS] , [PERSON] необхідно звільнити вуличне допоміжне приміщення у під`їзді № [NUMBER] , яке закріплене за [PERSON] як інвалідом, учасником бойових дій. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України. У статті 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вищенаведені норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться й у статті 319 ЦК України. У статті 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Власність не тільки надає переваги тим, хто її має, а й покладає на них певні обов`язки. Це конституційне положення пов`язане з принципом поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що перепланування приміщення спільної сумісної власності може бути здійснено з дотриманням встановленого законом порядку, у тому числі за згодою осіб, які таким приміщенням володіють. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 08.06.2016 № 6-530цс16. У сенсі положень статті 391 ЦК України власник майна як позивач не зобов`язаний доводити неправомірність дій відповідача; власник має довести факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном; особа, яка створює перешкоди відповідач, має довести правомірний характер своєї поведінки. Факт незаконного встановлення металевих дверей відповідаем приміщенні загального користування підтверджено матеріалами у справі. Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII (далі за текстом Закон № 417-VIII), а саме п. 6 ч. 1 ст. 1 визначено, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частинами 1 та 2 ст. 5 вищевказаного Закону визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників, спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 417-VIII співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Верховний Суд у своїх правових позиціях по справі про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні приміщенням вказував, що відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. До обов`язків співвласників зазначеного вище Закону за п. 6 ч. 1 ст. 7 віднесено забезпечення додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин, а за ч. 2 вказаної статті кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Судом встановлено, із матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв допоміжне приміщення площею 6 кв.м., при вході до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням зборів мешканців багатоквартирного будинку від 15.09.2023 року, та матеріалами справи. Із матеріалів справи, вбачається, що 02.12.2023 року Головою ОСББ « Бочарова 52» було направлено письмову досудову вимогу на адресу відповідача [PERSON] про звільнення приміщення площею 6 кв.м., при вході до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] ( арк.сп.14). Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 р. у задоволенні позову [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 52» про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів співвласників квартир багатоквартирного будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку\~Бочарова 52\~від 09.09.2023р., оформленого протоколом Загальних зборів №10 від 15.09.023р. відмовлено (справа №916/726/24), та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду Апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2024 у справі №916/726/24 залишити без змін. Отже, рішення загальних зборів співвласників квартир багатоквартирного будинку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку\~Бочарова 52\~від 09.09.2023р., оформленого протоколом Загальних зборів №10 від 15.09.2023 р. - є чинним. В матеріалах\~справи відсутні\~дозвільні документи\~які дають\~право відповідачу\~ [PERSON] \~на зайняття\~приміщення загального\~користування (приміщення\~смітєпроводу),\~площею 6\~кв.м.\~при вході\~до під`їзду № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , також відсутні дозвільні документи встановлення дверей до цього приміщення. Із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] має право користуватися спірним допоміжним приміщенням на підставі рішення загальних зборів мешканців багатоквартирного будинку від 21.09.2023 р., яким закріплено за [PERSON] вуличне допоміжне приміщення у під`їзді № [NUMBER] , площею 6 кв.м., як інваліду, учаснику бойових дій та на підставі договору оренди допоміжного приміщення, що є спільною власністю ОСББ «Бочарова 52» від 01.10.2023 р., який укладено між позивачем [PERSON] та ОСББ «Бочарова 52». Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв спірне вуличне допоміжне приміщення в під`їзді [ADDRESS] , який безпідставно не надає доступ до спільного майна співвласників багатоквартирного будинку позивачу, який також є його співвласником відповідно до положень ЦК України та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бочарова 52», про усунення перешкод у користуванні власністю підлягають задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір по справі у розмірі\~1211 (одну тисячу двісті) грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved