Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

27.09.2024р. [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому в якому просила стягнути з\~ [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 гривень до досягнення дочкою повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначила, що 05.01.2022 р. вона уклала шлюб з відповідачем в якому у них народилася донька [PERSON] . На теперішній час сторони разом не проживають, відповідач перебуває за кордоном та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На прохання позивача надіслати кошти, [PERSON] відповідає відмовою. [PERSON] вказує, що їй важко самостійно утримувати себе та доньку, оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, орендує квартиру та оплачує всі комунальні послуги. Також постійно збільшуються витрати на харчування дитини, придбання їй нового одягу та забезпечення всіма іншими необхідними побутовими речами. Відповідач має фінансову змогу допомагати сім`ї, оскільки за кордоном працює водієм на вантажних автомобілях, отримує високі доходи, розмір яких становить близько 1600 євро щомісяця. Крім цього, стан здоров`я [PERSON] є задовільним, а матеріальне становище, на думку позивача, дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі, заявленому до стягнення. Ухвалою суду\~від 08.10.2024р.\~у справі\~було відкрито\~спрощене позовне\~провадження та\~призначено перше\~судове засідання\~на 07.11.2024р.\~з викликом\~сторін.Відповідачу роз`яснено його право протягом 15 днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень. 16.10.2024р. представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив в якому вказала, що [PERSON] частково визнає позовні вимоги та усвідомлюючи свій обов`язок утримувати дитину, згідний на стягнення з нього аліментів у розмірі 2000,00 гривень. Позицію відповідача його представник мотивувала тим, що твердження позивача про те, що [PERSON] працює водієм на вантажних автомобілях та отримує високі доходи не відповідають дійсності і жодним чином не підтверджені. Відповідач вказує, що працює неофіційно і має нерегулярні, мінливі доходи. Крім цього, рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04.10.2019р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 11000 гривень щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, починаючи з 17.05.2024р. Виконавчий лист по вказаному рішенню перебуває на примусовому виконанні і по ньому відповідач сплачує 1600 гривень щомісячно, заборгованості не має. Також зазначає, що [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000,00 гривень на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, на теперішній час справа ще не розглянута. Вказує, що заявляючи вимоги про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 8000,00 гривень, позивач жодним чином не обґрунтовує даний розмір та не зазначає на які дитячі потреби потрібні такі кошти з огляду на те, що прожитковий мінімум для дитини такого віку становить 2563,00 грн., тобто являється значно меншим суми заявлених вимог. Оскільки у [PERSON] відсутня можливість сплачувати позивачу аліменти у розмірі 8000,00 гривень, представник відповідача з урахуванням принципу справедливості та розумності просила задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти у визнаному ним розмірі. В судове засідання\~\~ [PERSON] не з`явилася, одночасно з позовом подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] 07.11.2024р. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її та відповідача відсутності. При вирішенні справи просила врахувати заперечення, викладені у відзиві та ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог, присудивши стягнення аліментів у розмірі 2000,00 гривень. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.01.2022 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №9. Згідно Стислого витягу з акту про народження з реєстру актів про народження муніципалітету міста Бергамо за №69 частини 1, серії А 2022 року, Республіка Італія, підписаного службовцем відділу реєстрації актів цивільного стану [PERSON] , який містить апостиль вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . В позовній заяві [PERSON] вказувала, що через погіршення сімейних відносин з чоловіком вони припинили спільне проживання, дитина залишилася проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріально доньку не забезпечує. Вказані обставини представником відповідача у відзиві не заперечувались. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.\~ Після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, спосіб виконання обов`язку батька утримувати доньку за домовленістю з позивачем визначено не було, а відтак кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною 2 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вищевказана норма свідчить про те, що стягуючи аліменти в розмірі більшому ніж мінімальний гарантований розмір, суд повинен впевнитися в матеріальній змозі відповідача його сплачувати. Звертаючись до суду, позивач просила стягнути аліменти в розмірі 8000,00 гривень, що станом на дату розгляду справи, значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який згідно ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» для дітей віком до 6 років - складає 2563 гривні. Обґрунтовуючи вказаний розмір аліментів, [PERSON] в позовній заяві зазначила, що їй відомо про наявність у відповідача нерегулярного мінливого доходу, оскільки останній працює на вантажних автомобілях (фурах) звідки отримує високі заробітки від 1600 євро щомісяця. Відтак, його стан здоров`я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти в розмірі, який позивач просила стягнути. У відповідності до ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. А це випадки щодо дискримінації, трудових правовідносин та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» (у цьому випадку обов`язок доказування покладається на відповідача). Тобто, практично у всіх справах, саме на сторони, особливо на позивача лягає обов`язок довести ті обставини на які він посилається. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Доказами, у контексті статті 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказами у цивільному процесі можуть бути: письмові, речові та електронні докази; висновки експертів; показання свідків. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18)». В даній справі [PERSON] не довела, що достатність доходів [PERSON] дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, заявленому позивачем до стягнення. Відповідач, обставини щодо працевлаштування та отримання стабільного високого заробітку не визнав, свою спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі заперечив та вказав, що згідний сплачувати на утримання [PERSON] по 2000,00 гривень щомісячно. При цьому, представником відповідача до відзиву було долучено копію рішення Коломийського міськрайонного суду Іван-Франківської області від 04.10.2019 р., яким з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1100,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 травня 2019 року. Згідно довідки головного державного виконавця Коломиського ВДВС від 09.10.2024р. №111877 та долученого до неї розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 10.10.2024р. заборгованість по виконавчому листу № 346/2322/19 виданого 04.10.2019р. Коломийським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] відсутня, дані аліменти утримано в повному обсязі по 09.10.2024р. включно. Також надано копію позовної заяви [PERSON] , яка була подана нею до Коломийського міськрайонного суду 27.09.2024р. та в якій вона просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 5000 гривень на своє утримання до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Таким чином,\~з урахуванням\~вищевикладених обставин,\~взявши до\~уваги часткове\~визнання позову\~відповідачем,\~наявність на\~його утриманні\~малолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~а також\~відсутність доказів,\~які б\~підтверджували,\~що матеріальний\~стан [PERSON] \~дозволяє йому\~сплачувати аліменти\~в розмірі\~більшому,\~ніж ним\~було визнано,\~та зважаючи\~на положення\~ч.2\~ст..\~182\~СК України\~щодо мінімального\~гарантованого розміру аліментів на дитину і на розмір прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, суд прийшов до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial