Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 28.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 463915-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст.. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти в сумі 29000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14918207 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ свої зобов`язання за договором кредиту виконало повністю та надало позичальникові грошові кошти в розмірі 29000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку, що підтверджується довідкою про видачу коштів. Також 10.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 463915-КС-004 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 12000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1800,00 грн. Боржник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] на виконання умов договору здійснила часткову оплату на суму 40\~283,54 грн. Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 25.07.2024 утворилась заборгованість в розмірі 131\~166,60 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 33\~383,78 грн., суми прострочених платежів по процентах 97\~241,52 грн., суми прострочених платежів за комісією 541,30 грн., які просять стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просили справу розглянути у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що нарахована сума заборгованості -131\~166,60 грн. не підлягає задоволенню, оскільки розрахунок суми заборгованості не є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність суми боргу перед позивачем та наявність самої заборгованості, оскільки він не є первинним бухгалтерським документом. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування , протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Комісія за обслуговування кредиту нарахована неправомірно. Таким чином, просить вимоги позивача задовольнити частково, а саме: тіло кредиту, а також відсотки в межах строку дії договору, в іншій частині відмовити повністю. У судовому засіданні 18 жовтня 2024 року представник відповідачки адвокат Богінкевич А.М. підтримав заперечення викладені у відзиві та просив задовольнити позов частково врахувавши строк на який надавався кредит. На підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 28.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 463915-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти в сумі 29000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14918207 процентів за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав повністю та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 29000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку, що підтверджується довідкою про видачу коштів. Крім того, 10.09.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 463915-КС-004 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає відповідачу додатково кредит в сумі 12000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 1800,00 грн. Відповідно до положень статей\~526,\~530,\~610, частини 1 статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилами частини 1\~статті 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням частини 1\~статті 634 ЦК України\~передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В даному випадку матеріали справи свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. Отже суд вважає, правовірним стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 463915-КС-004 від 28.06.2023 року - заборгованість за тілом кредиту у розмірі 33383,78 грн. Щодо вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, то вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування , протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу ч.4 ст.163 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа № 910/4519/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. Також, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Крім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 16 серпня 2023 року у справі №176/445/22 зокрема вказав, що враховуючи споживчий характер правовідносин між сторонами, Верховний Суд виходить з того, що за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору № 463915-КС-004 про надання кредиту від 28.06.2023 року встановлений строк, на який надається кредит 24 тижнів. Таким чином: 24 тижні х 7 днів =168 днів 168 днів х 1,14918207 (проценти за кожен день користування кредитом) = 193,06% Сума процентів 55987,40 грн. Оскільки відповідачем часткового погашено суму заборгованості за процентами, то 55\~987,40 грн.-27\~058,62 грн.(сплачена сума процентів) = 28\~928,78 грн. (підлягає стягненню). Щодо стягнення заборгованості за комісією, то вказані вимоги підлягають задоволенню, що передбачено умовами договору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1163,00 грн. пропорційно задоволених позовних ивмог. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити частково .

Outcome: partial