Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У квітні 2024 року до Малиновського районного суду м Одеси звернувся з позовом представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 185956,14 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект Monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є - платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank, за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга\~переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення. 12.08.2018 р. [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.08.2018 р. Положеннями Анкети-заяви передбачено, що, проставлянням власноруч свого підпису під цією Анкетою-заявою, Клієнт погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають Договір, укладання якого Клієнт підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Банк виконав свої обов`язки за вищевказаним договором, надав в користування відповідача кошти. Станом на 29.06.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п. п. 5.16 п. 5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 29.06.2023 року Банк направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. [PERSON] на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Відповідно до п. п. 5.18, 5.19, кредит 29.07.2023 р. став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену тарифами. Станом на 11.02.2024 р. загальний розмір заборгованості за договором становить 185956,14 грн., з яких: - 185956,14 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); - 0,00 грн.\~заборгованість за пенею та комісією. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.05.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.06.2024 року. 23 вересня 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник [PERSON] адвокат Каплун О.Б. з відзивом на позовну заяву (а.с.54-60), у якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що при підписанні вказаної Анкети-заяви відповідач погодився з тим, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Разом з тим, вказані документи не підтверджують наявність заборгованості відповідача перед банком. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, згідно з усталеною практикою Верховного суду, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. За своїм змістом розрахунок заборгованості є складеним банком розрахунковим документом. Також, як вбачається з матеріалів справи, ні Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, ні Паспорт споживчого кредиту не містять підпису відповідача [PERSON] . Анкета-заява до договору про надання банківських послуг, що підписана відповідачем, вказує лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування. Позивачем не надано також відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді Умов обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «Чорна картка Monobank», та Тарифів, тому у суду відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту було ознайомлено відповідача. Крім того, анкета-заява до договору про надання банківських послуг підписана відповідачем 12.08.2018 року, а суду надані Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг в редакції, затвердженої Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року. У судове засіданні представник позивача не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача адвокат Каплун О.Б. у судовому засіданні просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити за недоведеністю вимог, посилаючись на відсутність первинних документів. Суд, вислухавши пояснення сторони відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.1,3 ЦК України, ст. ст. 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Судом встановлено, що 12 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а. с. 15). Підписавши 12.08.2018 року Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що він ознайомився та отримала примірники документів у мобільному додатку, які складають договір між сторонами та зобов`язався виконувати його умови. Зокрема, в Анкеті-заяві зазначено: «...6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. В пункті 11 Анкети-заяви визначено: усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору» (а. с. 15). Отже, між сторонами виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України, Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну комерцію». Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Укладений між Банком та [PERSON] договір про надання кредиту в електронній формі спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і Закону України «Про електронну комерцію». Електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. ст. 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Електронний договір\~домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Реалізація товару дистанційним способом - укладення електронного договору на підставі ознайомлення покупця з описом товару, наданим продавцем у порядку, визначеному цим Законом, шляхом забезпечення доступу до каталогів, проспектів, буклетів, фотографій тощо з використанням інформаційно-комунікаційних систем, телевізійним, поштовим, радіозв`язком або в інший спосіб, що виключає можливість безпосереднього ознайомлення покупця з товаром або із зразками товару під час укладення такого договору (ст. 3 п.п.5-7,14 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII (в редакції чинній на час укладення між сторонами кредитного зобов`язання), електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживчий кредит» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивачем зазначено, що станом на 29 червня 2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п. 5 Розділу II Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 29 червня 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідачем коштів на погашення кредиту внесено не було. Тобто, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Банку не повернуті у передбачені зобов`язанням строки, а тому кредитор має право вимагати їх повернення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) наявне відступлення від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші». Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року по справі № 643/5521/19 також зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)». Судом встановлено, що 12.08.2018 року [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим останнім була підписана анкета-заява до Договору про надання банківських послуг (а. с. 15). З розрахунку заборгованості, наданого стороною позивача, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, вносив кошти на погашення заборгованості (а.с. 7-14). Вказані обставини у їх сукупності свідчать, що між сторонами по справі дійсно виникли зобов`язальні правовідносини з приводу укладення та виконання кредитного договору, у зв`язку із чим суд відхиляє доводи сторони відповідача про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження укладення відповідного договору та факту користування відповідачем кредитними коштами. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне зазначити про наявність підстав для стягнення заборгованості за фактично наданим тілом кредиту. За наведених обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованості за тілом кредиту, адже як вбачається з наявних матеріалів справи (а.с.7-14), зазначена банком сума заборгованості складається в свою чергу з розміру фактично наданого тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування наданими грошовими коштами, які були включені у склад тіла кредиту. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 12.08.2018 року за тілом кредиту у розмірі 73439 (сімдесят три тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень 94 копійки (185956,14-2007,62-928,65-1169,02-1086,17-1012,20-1096,48-1248,01-503,72-1644,24-1581,30-1846,28-2310,96-2293,53-2715,36-2748,40-2936,43-2879,22-2809,99-3078,17-3211,02-3380,68-3530,68-3801,91-3948,07-3738,46-4444,32-2305,34-2419,55-2379,60-2487,27-4886,22-4777,06-4976,46-4967,10-5272,34-5385,63-5013,42-5695,32). При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів щодо обумовлення сторонами умов щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, у тому числі з визначенням їх розміру та порядку нарахування. В доданих позивачем до позову Умовах і правилах обслуговування в АТ «Універсал Банк» наявна відмітка щодо дати, з якої зазначені умови та правила набувають чинності, а саме - з 27.11.2021 року. (а.с.16-28) Тобто, наведена в них інформація є актуальною саме із зазначеної дати. Разом з тим, Банк у позові зазначив про те, що кредитний договір було укладено\~12.08.2018 року. Будь-яких інших актуальних саме на момент укладення кредитного договору редакцій Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» матеріали справи не містять. Відповідного підпису не містить в тому числі й надана позивачем виписка щодо тарифів обслуговування картки, паспорт споживчого кредиту чорної картки Monobank та таблиця обчислення загальної вартості кредиту. (а.с.29-33) Підписана заява-анкета, окрім позначки щодо ознайомлення клієнта із відповідними правилами надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», будь-яких умов щодо розміру кредиту та овердрафту, процентів, пені, штрафів матеріали справи також не містить. Враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки відповідач фактично користувався наданими кредитними коштами, які в подальшому останнім повернуто не було, що в свою чергу підтверджується наявними матеріалами справи, фактично отримане тіло кредиту підлягає поверненню. При цьому, зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження ознайомлення клієнта з актуальними правилами надання банківських послуг, в тому числі й обмовлення безпосередньо умов кредитування щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення відсотків за користування коштами. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 12.08.2018 року станом на 11.02.2024 р. в сумі 73439 (сімдесят три тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень 94 копійки. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом АТ «Універсал Банк» сплачено 3028,00 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується квитанцією від 04.04.2024 року (а.с.42). Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 1195,85 грн.

Outcome: partial