Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

представник позивача [PERSON] звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.12.2021 в розмірі 20684,75 грн, а також 3028 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.12.2021 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-Банк» разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Також всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач, в свою чергу, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 19.09.2024 утворилась заборгованість на загальну суму 20684,75 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 16902,30 грн та 3782,45 грн заборгованості по відсоткам. Позивач вживав заходів досудового врегулювання спору, однак відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «А-Банк». Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 09.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Виходячи з положень, ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу ст.ст.1046-1057-1 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.1069 ЦК України). У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами 23 грудня 2021 року укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання у відповідності до ст.207 ЦК України відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та відповідачу [PERSON] надана кредитна картка. У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивачем АТ «А-Банк» умови укладеного договору виконано, проте відповідач [PERSON] , користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, про що свідчить надана позивачем виписка про користування кредитними коштами. Підписана позивачем анкета-заява та виписка по картці відповідача у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку очевидності здійснення операцій саме відповідачем, а тому згідно із розрахунком позивача, станом на 19.09.2024 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 16902,30 грн за кредитом. Указаний розрахунок відповідачем не заперечено, а тому приймається судом до уваги. Разом з тим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсотках у сумі 3782,45 грн, суд дійшов наступного висновку. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на Тарифи банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. Крім того, позивач звертає увагу, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Витягом з Тарифів банку та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у Акцент Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та у зазначеному розмірі та порядку нарахування, що додані банком до позовної заяви. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин положення ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг самостійно розміщуються позивачем на сайті, неодноразово змінювалися і неможливо перевірити редакцію таких на час укладення наведеного вище кредитного договору. Вказане узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Щодо покликань позивача у позовній заяві про те, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить його підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», суд зазначає таке. Доданий до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» судом не приймається як належний та допустимий доказ погодження сторонами умов договору. Так, підписана відповідачем [PERSON] анкета-заява не містить положень про те, що Паспорт споживчого кредиту є складовою частиною договору про надання банківських послуг. Зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Окрім цього, у Паспорті міститься посилання на те, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише до 27 грудня 2021 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 19 вересня 2024 року. Тобто, період дії умов паспорту є меншим, ніж той, за який позивач просить стягнути заборгованість. Ураховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана відповідачу, була актуальною лише до 27 грудня 2021 року і матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. Оскільки, за положеннями ч.5 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд не приймає надані позивачем Тарифи банку і Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» як підставу нарахування та стягнення відсотків в згаданому вище розмірі. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем заборгованості за відсотками. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 16902,30 грн заборгованості за тілом кредиту, а у іншій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн., що підтверджено платіжним дорученням №6005315442798 від 19.09.2024, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2474,18 грн. На підставі ст.ст.509, 525-526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial