Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі позивач, ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №7414423, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 8000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених пунктами 1.6.-1.8. Кредитного договору. 29.11.2021 було укладено договір №29/11-1 відповідно до якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за договором №7414423. 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь позивача право вимоги за зазначеним кредитним договором. Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №7414423 від 01.11.2021. [PERSON] взятих на себе зобов`язань за цим кредитним договором не виконала, станом на 10.08.2024 за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем на загальну суму 15888,26 грн, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 6348,00 грн, заборгованість за комісіями - 1200,00 грн, інфляційні збитки - 283,06 грн, 3% річних - 57,20 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» заборгованість за договором у розмірі 15888,26 грн, а також понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн та на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн. Ухвалою судді від 05.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 26.09.2024. Судове засідання, призначене на 26.09.2024 о 10:00 год., не відбулось у зв`язку з оголошенням Тернопільською обласною військовою адміністрацією повітряної тривоги на території Тернопільської області. Розгляд справи відкладено на 28.10.2024 о 11 год. 00 хв. У судове засідання 28.10.2024 представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити без його участі, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. 28.10.2024 відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відзиву на позов не подала, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Ураховуючи наведене,\~ухвалою суду\~від 28.10.2024\~визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального\~кодексу України\~(далі\~ЦПК України) здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №7414423, відповідно до умов якого відповідачу надані кредитні кошти в сумі 8000 грн строком користування на 15 днів, з кінцевою датою повернення до 16.11.2021 (а.с.4-5). Згідно з пунктом 1.5 Кредитного договору з 1-го по 15-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,0000 %. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, за останній день строку користування кредитом позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю процент за користування грошовими коштами, що дорівнює 15,00% від суми кредиту, тобто 1200,00 грн (а.с. 4). Крім того, 01.11.2021, на підтвердження укладення договору, сторонами підписані заявка на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту (а.с.6 зворот - 7 зворот). На підставі платіжного доручення від 01.11.2021, ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» на виконання кредитного договору №7414423 від 01.11.2021 видано кредитні кошти у сумі 8000,00 грн (а.с.8). 29.11.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №29/11-1, відповідно до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило право вимоги за своїми договорами, в тому числі і за договором №7414423 від 01.11.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.11-12). Як вбачається з акта приймання-передачі реєстру боржників від 29.12.2021, ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр прав вимоги кількістю 2199 одиниць, після чого, з урахуванням умов договору відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021, від ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» переходять права вимоги боргу від позичальників і ТОВ «Вердикт Капітал» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с.13, 14-15). Відповідно до витягу з реєстру прав вимог до договору відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7414423 від 01.11.2021 в сумі 15548,00 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 6348,00 грн заборгованість по відсотках, 1200,00 грн заборгованість по відсотку за підвищений ступінь ризику (а.с.16). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладений договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договорами ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс», в тому числі і за договором №7414423 від 01.11.2021 ТОВ «Коллект Центр» (а.с.17-19). Як вбачається з акта прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло реєстр боржників кількістю 207307 одиниць, після чого, з урахуванням умов договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект Центр» переходять права вимоги заборгованості до боржників і ТОВ «Коллект Центр» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей (а.с.19 зворот). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №7414423 від 01.11.2021 в сумі 15888,26 грн, з яких: 8000,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 6348,00 грн заборгованість по відсотках, 1200,00 грн заборгованість по комісії, 340,26 грн відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно статті 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) (а.с.23). Відповідачем не виконувались умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 10.08.2024 загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 15888,26 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8000,00 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги - 6348,00 грн, заборгованість за комісіями - 1200,00 грн, інфляційні збитки - 283,06 грн, 3% річних - 57,20 грн (а.с.9). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. За правилами частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (частина друга статті 509 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторонни укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України, визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно з частиною першою статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України зобов`язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. При цьому аналіз змісту статті 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. Водночас невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі докази, суд дійшово висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №7414423 від 01.11.2021 на підставі договору відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 та договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами вказаного кредитного договору. Натомість належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у строки, визначені умовами кредитного договору №7414423 від 01.11.2021, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять. Ураховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за Кредитним договором №7414423 від 01.11.2021 в розмірі 15888,26 грн, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн відповідно до платіжної інструкції №0455950054 від 28.08.2024. Що стосується вимог про стягнення із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн, то суд зазначає наступне. На обґрунтування понесення позивачем витрат на правову допомогу, позивачем до позову долучено: - договір про надання правової допомоги за №01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект центр», пунктом 4.1. якого сторони погодили, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, яка є невід`ємним додатком до договору (а.с.27 зворот - 28); - прайс-лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», в якому передбачено вид та ціну послуг, які надаються адвокатським об`єднанням (а.с.29); - заявку на надання юридичної допомоги за №631 від 30.07.2024, з якої вбачається, що ТОВ «Коллект центр» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: 1) надання усної консультації 2 години (3000 грн); 2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 години (6000 грн) (а.с.31); - акт №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, підписаний керуючим партнером адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» Бурдюг Т.В. та директором ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М.М., згідно з яким адвокатським об`єднанням було надано ТОВ «Коллект центр» правову допомогу на загальну суму 9 000 грн (а.с.32); - платіжну інструкцію ПАТ АБ «Укргазбанк» №0453980000 від 13.08.2024, з якої вбачається, що ТОВ «Коллект центр» перерахувало адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» грошові кошти в розмірі 108000 грн згідно договору про надання правової допомоги за №01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с.30). Згідно з вимогами частин першої-шостої статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями статті 29 Закону України\~"Про\~адвокатуру" визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Згідно з вимогами статті 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до винесення рішення у справі повідомлено суд про те, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатським об`єднанням «Лігас Ассістанс» та позивачем підтверджується: договором про надання правової допомоги за №01-07/2024 від 01.07.2024, укладеним між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект центр»; прайс-листом адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», в якому передбачено вид та ціну послуг, які надають адвокатським об`єднанням; заявку на надання юридичної допомоги за №631 від 30.08.2024; актом про надання юридичної допомоги від 06.08.2024, підписаного керуючим партнером адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» Бурдюг Т.В. та директором ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М.М., згідно з яким адвокатським об`єднанням було надано ТОВ «Коллект центр» правову допомогу на загальну суму 9000 грн; платіжною інструкцією ПАТ АБ «Укргазбанк» за №0453980000 від 13.08.2024, з якої вбачається, що ТОВ «Коллект центр» перерахувало адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» грошові кошти в розмірі 108000 грн згідно договору про надання правової допомоги за №01-07/2024 від 01.07.2024. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved