Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

09.09.2024 року позивачка, яка разом із дитиною є ВПО на території обслуговування Первомайського міськрайонного суду Харківської області, звернулася до суду із заявою, в якій вона як мати, з якою проживає повнолітня дитина, що продовжує навчання, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду на період навчання дитини у Харківському національному університеті міського господарства з плановим закінченням строку навчання 30.06.2028 року. Разом із позовною заявою надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та підтримку заявлених позовних вимог (а.с.20). Ухвалою судді від 12.09.2024 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) осіб, наданий час сторонам справи для подання усіх заяв по суті позову, а третій особі письмових пояснень (а.с.23-24). Позивачка та третя особа вказану ухвалу отримали. Зворотне повідомлення від відповідача повернулося до суду 25.09.2024 року з відміткою органу поштового зв`язку про те, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.26). 08.10.2024 року на адресу суду засобами Електронного суду (надісланий 07.10.2024 року поза межами робочого часу суд) надійшов відзив з боку відповідача, в якому він фактично проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки у прохальній частині відзиву вказав, що він просить стягнути з нього аліменти у розмірі, вказаному у мотивувальній частині відзиву, а у вказаній частині відзиву вказав, що він готовий сплачувати аліменти у розмірі, вказаному у позовній заяві, однак виключно особисто третій особі на її картку, тобто фактично заперечив вимоги щодо стягнення аліментів на користь позивачки, що суд встановлює, виходячи з фактичних обставин наданого відзиву (а.с.27-28). В обгрунтування заперечень проти позову вказав, що він ніколи не заперечував надавати допомогу третій особі, однак бажає здійснювати вказану допомогу виключно на картку третьої особи, не визнаючи при цьому факт навчання третьої особи у вищому навчальному закладі, оскільки заперечив відповідність діючому законодавству довідки про навчання встановленого зразка щодо третьої особи. Копії відзиву були направлені позивачці та третій особі у порядку визначеному абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України у взаємозв`язку з ч.7 ст.43 ЦПК України (а.с.29, зворотній бік - 30). Заяву про поновлення строку для подання відзиву відповідач не подавав, оскільки повідомив, що є військовослужбовцем Державної спеціальної служби транспорту ЗСУ та не може отримувати кореспонденцію за місцем своєї реєстрації, а тому про позов та його підстави дізнався виключно після реєстрації в Електронному суді та отримання доступу до матеріалів справи. Інші заяви, у тому числі, по суті позову, та клопотання від сторін у справі не надходили та інші процесуальні дії у справі суддею не застосовувалися. Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не подавав. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Первинно суд вирішує прийняти відзив з боку відповідача без необхідності поновлення строку для його подання, оскільки даних про належне повідомлення відповідача про позовну заяву у суду не має, а наведені відповідачем дані про перебування на дійсній військовій службі та знаходження поза місцем своєї реєстрації заслуговують на врахування, а тому в даній справі є дві заяви по суті позову: позовна заява та відзив на неї. Щодо суті позову судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Третя особа у справі - [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області (актовий запис №10 від 05.09.2006 року)(а.с.8). Третя особа у справі навчається на 1 курсі денної форми навчання Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова, термін навчання - 4 років до 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №281594 від 05.09.2024 року (а.с.9) та копією наказу Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова №756-03 від 09.08.2024 року з додатками про зарахування з 02.09.2024 року студентів 1 очного курсу денної форми навчання (а.с.10-11). Заперечення відповідача в цій частині суд відкидає, оскільки вказані докази є належними та такими, які підтверджують факт навчання третьої особи у вищому навчальному закладі. Третя особа сторін у справі зареєстрована разом із позивачкою як внутрішньо переміщена особа на території обслуговування Первомайського міськрайонного суду Харківської області, що підтверджується копією довідки Киселівського старостинського округу виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області №02-49/4/!50 від 06.09.2024 року (а.с.15) та довідками про взяття на облік як внутрішньо переміщених осіб 19.12.2023 року позивачки та третьої особи виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.18-19). Суд погоджується, що навчання з боку третьої особи потребує витрат на його забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і відповідач як батько, і позивачка як мати. Судом також встановлюється можливість відповідача матеріальну допомогу позивачу на дитину надавати, що він у добровільному порядку не робить. Даних про власний дохід третьої особи суд не має. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з того позивачка не підтвердила заявлений розмір своїх вимог до відповідача, а саме не надала конкретних пояснень та доказів для стягнення 1/4 доходу відповідача (конкретні витрати, які були понесені або плануються до понесення саме для забезпечення навчання третьої особи), а відповідач не довів, що третя особа під час навчання, окрім оплати вартості навчання, не потребує інших витрат, пов`язаних із таким навчанням (придбання їжі, одежі, канцелярського приладдя, меблів, засобів електронного навчання тощо). Крім цього, той факт, що третя особа не заперечила вимоги відповідача щодо можливості отримання аліментів самостійно в контексті даної справи встановлює для суду той факт, що третя особа погоджується із стягненням аліментів на користь позивачки з якою він мешкає, а тому доводи відповідача в цій частині суд відкидає як такі, що не грунтуються на нормах матеріального права. Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися із відповідача, суд визначає їх розмір у вигляді 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, що відповідає наданим суду доказам, які були досліджені судом, та принципу об`ктивності цивільного процесу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182 СК України). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір за розгляд справи у суді, розмір якого суд визначає як поливну від визначеного законом, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, що становить 605,60 грн., а іншу половину судового збору у розмірі 605,60 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежі за один місяць. На підставі зазначеного та

Outcome: partial