Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кам`янська міська рада, Виконавчий комітет Кам`янської міської ради, про визнання права власності. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] , згідно зі Свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] , виданим 20.11.2003 р. Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради №648 від 20.11.2003р., отримав у приватну власність магазин продовольчих товарів (вбудовані приміщення №62, 63) за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] згідно з договором дарування від 23.02.2004 р. отримав від [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаного магазину. Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 21.07.2017 р. по справі №207/1868/17-ц право власності на вказаний об`єкт нерухомості, як на багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення № 61, 62, 63) за адресою: [ADDRESS] , було визнано за: [PERSON] (1/2 частина), [PERSON] (1/2 частина). 31.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування 1/2 частки нерухомого майна багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м., яке має наступні характеристики: А-5 багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), загальною площею 214,7 кв.м.; а-1 прибудова; п/д підвал; ганок, яке знаходиться за адресою. [ADDRESS] який був посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрований в реєстрі за №865. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 22112287 від 31.08.2017 р. за [PERSON] . 02.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м., яке має наступні характеристики: А-5 багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м.; а-1 прибудова; п/д підвал, ганок, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 875. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 22138474 від 02.09.2017 р. за [PERSON] . Проте, постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2018 р. по справі №207/1868/17-ц ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 р. по справі №207/1868/17-ц, якою було визнано за [PERSON] ( 1/2 частина) та [PERSON] ( 1/2 частина) право власності на багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення № 61, 62, 63) за адресою: [ADDRESS] скасовано. Зазначене зумовило звернення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради з окремим позовом до осіб, які володіли спірним нерухомим майном. У березні 2019 року Виконавчий комітет Кам`янської міської ради звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майна міської ради, Приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Моісеєнко Д.О., про визнання договорів недійсними, скасування записів про державну ресстрацію права власності. Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.08.2023 р. по справі №208/1919/19, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024р., позовні вимоги Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, задоволено. При цьому, зазначеним судовим рішенням не було скасовано право власності позивачів [PERSON] та [PERSON] на магазин продовольчих товарів (вбудовані приміщення № [NUMBER] , [NUMBER] загальною площею 104,6 кв.м.) за адресою: [ADDRESS] , яке виникло на підставі Свідоцтва серії [NUMBER] від 20.11.2003р. та Договору дарування від 23.02.2004 р. Таким чином, позивачі будучи законними власниками зазначеного нерухомого майна, у зв`язку з чим звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та ресстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради із заявою про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Однак, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 21.05.2024 року №73240354 їм було відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на зазначений магазин. На підставі викладеного просять суд закрити розділ за ресстраційним номером 1332882312104 вДержавному реєстрі речових прав на нерухоме майно . В Ресстрі прав власності на нерухоме майно зняти відмітку від 21.08.2017 р. про погашення запису про об`єкт нерухомого майна за номером 4072660. Визнати за [PERSON] право власності на частину магазину продовольчих товарів загальною площею 104,6 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] , нежитлові приміщення 62, 63. Визнати за [PERSON] право власності на частину магазину продовольчих товарів загальною площею 104,6 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] , нежитлові приміщення 62, 63. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. 04.11.2024 року в судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] , та їх представник не з`явилися, однак представник позивачів адвокат Григор`єв М.І. подав до суду заяву в якій просить суд провести судове засідання без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. 04.11.2024 року вредставник відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить суд провести слухання справи без участі представника та винести рішення у відповідності до чинного законодавства. 3. Процесуальні дії по справі. Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 26 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов з доказами на підтвердження обставин на він яких грунтується не подав. Згідно до ч.4 ст.178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. [PERSON] , згідно зі Свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] , виданим 20.11.2003 р. Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради №648 від 20.11.2003р., отримав у приватну власність магазин продовольчих товарів (вбудовані приміщення №62, 63) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). [PERSON] згідно\~з договором\~дарування від\~23.02.2004\~р.\~отримав від\~ [PERSON] \~право власності\~на 1/2\~частину вищевказаного\~магазину (а.с.15). Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 р. по справі №207/1868/17-ц право власності на вказаний об`єкт нерухомості як на багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення № 61, 62, 63) за адресою: [ADDRESS] , було визнано за: [PERSON] (1/2 частина); [PERSON] ( 1/2 частина) (а.с.18-21). 31.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування 1/2 частки нерухомого майна багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м., яке має наступні характеристики: А-5 багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), загальною площею 214,7 кв.м.; а-1 прибудова; п/д підвал; ганок, яке знаходиться за адресою. [ADDRESS] який був посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрований в реєстрі за №865. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 22112287 від 31.08.2017 р. за [PERSON] . 02.09.2017 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м., яке має наступні характеристики: А-5 багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м.; а-1 прибудова; п/д підвал, ганок, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який був посвідчений приватним нотаріусом Камянського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 875. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності: 22138474 від 02.09.2017 р. за [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18.12.2018 р. по справі №207/1868/17-ц ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 21.07.2017 р. по справі №207/1868/17-ц, якою було визнано за [PERSON] ( 1/2 частина) та [PERSON] ( 1/2 частина) право власності на багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення № 61, 62, 63) за адресою: [ADDRESS] скасовано. Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.08.2023 р. по справі №208/1919/19, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024р., позовні вимоги Виконавчого комітету Кам`янської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] задоволено: -скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63) загальною площею 214,7 кв.м.; А-5 багатофункціональні приміщення (вбудовані приміщення № 61, 62, 63), a-1 прибудова; п/д підвал, ганок, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Ресстру прав власної на нерухоме майно, ресстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104, номер запису про право власності: 21981737 з одночасним припиненням речового права на вказаний об`єкт; -скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на об`єкт нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63) загальною площею 214,7 кв.м.; А-5 багатофункціональні приміщення (вбудовані приміщення № 61, 62, 63), a-1 - прибудова; п/д підвал, ганок, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104, номер запису про право власності: 21981775 з одночасним припиненням речового права на вказаний об`єкт; -визнано недійсним Договір дарування однієї другої частки нерухомого майна багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 31.08.2017р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 865, з застосуванням наслідків недійсності; -скасовано державну ресстрацію права власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на 1/2 частку об`єкту нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м. який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у Державному ресстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104, номер запису про право власності: 22112287 з одночасним припиненням речового права [PERSON] на одну другу частку нерухомого майна багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -визнано недійсним Договір про зміну правового режиму майна подружжя та дарування частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61,62,63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 02.09.2017р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Моісєєнко Д.О., зареєстрований в реєстрі за № 875; -скасовано державну ресстрацію права власності [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на частку об`єкту нерухомості багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61, 62, 63), загальною площею 214,7 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власної на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1332882312104, номер запису про право власності: 22138474 з одночасним припиненням речового права [PERSON] на 1/2 частки у праві спільної часткової власності на нерухоме майно багатофункціональне приміщення (вбудовані приміщення 61. 62, 63), яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради від 21.05.2024 року №73240354 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на зазначений магазин. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5ЦПК\~України здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб,визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. (Постанови Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18). Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Якщо позивач прагне набути або відновити втрачене володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності (принцип реєстраційного підтвердження володіння, сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18, пункти 43, 89) та багатьох інших), то застосовуються загальні способи захисту прав, визначені\~ЦК України. Згідно ст.41Конституції\~України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно положеньч.1,2 ст.319\~ЦК України власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~статті 353 цього Кодексу. Згідно зі ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах,що незаборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст.334ЦК\~України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові,організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно зі ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3\~ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державний реєстратор : встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження тощо. Відповідно до пп. 6 п. 4 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141ведення Державного реєстру прав передбачає відкриття та у випадках, передбачених законом, закриття розділів у Державному реєстрі прав, внесення до розділів або спеціального розділу Державного реєстру прав відомостей про речові права на об`єкти речових прав, обтяження таких прав;. Відповідно до\~ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше. У разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення. У разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89\~ЦПК України передбачено,що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав,що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 6. Судові витрати. Порядок розподілу судових витрат між сторонами встановлений статтею 141 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Проте позивачами надана заява, відповідно до якої просять судові витрати залишити за ними.

Outcome: approved