Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

товариство з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] 02.43.2023 було укладено кредитний договір № 00679-04/2023 на суму 5000 грн. Згідно умов даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Проте, взяті на себе зобов`язання позичальник належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а саме, 5000 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу, 5646,50 грн.\~заборгованість за відсотками. Товариство «Аванс кредит» уклало договір факторингу 21.06.2023 за № 21062023-1 з ТОВ «Інвеструм Груп», котре в свою чергу 27.12.2023 уклало договір факторингу № 27122023-1 з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». За умовами вказаних договорів позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі за договором укладеним з відповідачем. Позивач просить суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 00679-04/2023 в розмірі 10646,50 грн. та понесені судові витрати; розгляд справи провести без участі його представника, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів, із винесенням заочного рішення по справі, оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~02.04.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 00679-04/2023, за яким йому надано кредит на суму 5000 грн. на строк 25 днів, дата повернення кредиту 26.04.2023 р. П.1.3 договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 36,5% процентів річних від суми кредиту в розрахунку 0,1% процентів на добу. Згідно п.2.3 договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п.1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 1,99% на добу з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Згідно умов даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. 21.06.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «Інвеструм груп» було укладено договір факторингу № 21062023. В подальшому 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023-1. Згідно акту прийому-передачі від 27.12.2023 реєстру боржників Товариство прийняло від ТОВ «Інвеструм груп» реєстр боржників кількістю 7631. Відповідно до витягу з вказаного реєстру прав вимоги позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00679-04/2023 в сумі 10646,50 грн., з яких: 5000 грн.\~заборгованість за основною сумою боргу, 5646,50 грн.\~заборгованість за відсотками. Відтак, у відповідності до умов зазначеного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належне клієнту право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в\~ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 1046\~ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти. Відповідно до ч.1\~ст.1047\~ЦК України договір позики укладається в письмовій формі. Згідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь - який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексівУкраїни\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Договір кредиту підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогамЗакону України «Про електронну комерцію»та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Відповідно до ч.1ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629\~ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.1077ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зважаючи на оформлений у встановленому порядку кредитний договір та договори факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Зобов`язання за основною сумою боргу за договором № 00679-04/2023 від 02.04.2023 р. складає 5000 грн. Зважаючи на фактичні строки обумовлені кредитним договором щодо користування коштами, розрахунок відсотків з врахуванням положень п. 2.3 договору становить 2487,50 грн. (5000 грн. тіло кредиту х 1,99% х 25 днів), які слід стягнути з відповідача. Так, відповідно до частини першої статті1048 та частини першої статті1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першоїстатті 1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються також частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, проте з такими позовними вимогами він не звертався. Таким чином, позикодавець відповідно достатті 1048 ЦК Українимає право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 7487,50 грн. В силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, виходячи із задоволення часткового позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2129,54 грн.: 7487,50 грн. х 3028,00 грн. : 10646,50 грн. = 2129,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial