Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

17 вересня 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 30 вересня 2017 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивач, підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. З огляду на вищевикладене, Позивач вимушений звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 19 вересня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 14 жовтня 2024 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. 31 жовтня 2024 року від Відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. В судове засідання 08 листопада 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 30 вересня 2017 року, про що свідчить актовий запис №1742, зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (серія [NUMBER] ). Відповідач після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не просила після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved