Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення із цим позовом до суду і до повноліття дитини, а також 2684 грн. щомісячно на своє утримання, починаючи з дня пред`явлення цього позову до суду і до досягнення дитиною - [PERSON] , трирічного віку, тобто, до [INFO] . Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 березня 2021 року Сарненським районним відділом ДРАЦС ЗМУМЮ (м.Львів), про що складено актовий запис №116. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Оскільки батько дитини в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає - позивач просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини, визначивши їх у частці від заробітку платника. Крім цього, [PERSON] вказує, що оскільки із нею проживає малолітня дитина, яка не досягла трирічного віку - є підстави для стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, розмір яких вона просить визначити у твердій грошовій сумі - у розмірі визначеного законодавством прожиткового мінімуму для працездатних осіб. [PERSON] подав суду зустрічний позов, в якому просить зобов`язати Сарненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) виключити відомості про нього, як батька [PERSON] , [INFO] , із актового запису №186 від 15 березня 2022 року. В обґрунтування заявлених вимог за зустрічним позовом відповідачем-позивачем зазначено, що він дійсно перебував у шлюбі із [PERSON] , під час якого народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач - відповідач просить стягнути аліменти. На даний час у відповідача-позивача з`явились сумніви щодо його батьківства відносно вказаної дитини, що і стало підставою для звернення із цим позовом до суду. В судове засідання позивач-відповідач [PERSON] подала письмову заяву, якою підтримала заявлені до [PERSON] позовні вимоги, зустрічний позов визнала. В подальшому [PERSON] подано суду письмову заяву про залишення її позовних вимог про стягнення аліментів без розгляду, зустрічний позов визнає. Представником відповідача-позивача в судове засідання також подано письмову заяву, відповідно до якої сторона підтримує зустрічний позов. Сторонами заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність сторін. Вказане клопотання судом задоволено. Одночасно із позовною заявою [PERSON] подано письмове клопотання про призначення у цій справі судово-медичної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК, на вирішення якої поставити запитання - чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] і чи є між ними кровне споріднення. Вказане клопотання судом задоволено - ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 31 січня 2024 року призначено вказану вище експертизу. Інших клопотань сторонами заявлено не було. Дослідивши надані докази, врахувавши позицію сторін щодо заявлених вимог, суд дійшов до наступного. Правовідносини між сторонами виникли з приводу прав та обов`язків батьків і дітей щодо визначення походження дитини та щодо матеріального забезпечення дитини до досягнення нею повноліття. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. [PERSON] звернулась до суду із вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін по справі - до досягнення нею повноліття, а також на своє утримання до досягнення цією ж дитиною трирічного віку. В ході судового провадження [PERSON] вимоги не підтримує, просить закрити в зв`язку із цим провадження у справі за її позовом. Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Отже, позивач скористалась своїм правом, заявивши відповідне клопотання. Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України - суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Відмова позивача від позову не порушує нічиїх інтересів, відповідає чинному законодавству, а тому відмова позивача від позову прийнята судом. Враховуючи наведене, провадження у справі за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку - слід закрити. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] - вказані вимоги підлягають до задоволення. Згідно із ч.1 ст.122 СК України - дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 березня 2021 року - [PERSON] та [PERSON] цього числа зареєстрували шлюб, про що Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено актовий запис №116. Частиною 1 статті 133 СК України встановлено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Сарненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) 15 березня 2022 року зроблено актовий запис за №186 про народження [PERSON] , [INFO] . Із наданої суду копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 березня 2022 року встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] , оскільки статтею 133 СК України визначено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Таким чином, відомості про дитину були зазначені при її народженні у відповідності до ст.133 СК України. Однак, [PERSON] заперечує своє батьківство щодо народженої [PERSON] дитини. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що у нього є певні сумніви у його батьківстві відносно народженої [PERSON] дитини. Відповідачка повністю визнала заявлені до неї вимоги, про що подала суду письмову заяву. Згідно із ч.1 ст.82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім цього, за клопотанням позивача судом призначалась експертиза молекулярно-генетичного аналізу, для проведення якої відповідач не з`явилась. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, суд оцінює відповідно до статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 7 травня 2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34). У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України). Із повідомлення судового експерта Львівського НДЕКЦ Безкоровайного А.О. від 28 травня 2024 року судом встановлено, що ухвалу суду про призначення експертизи повернуто без виконання - в зв`язку із ненаданням додаткових матеріалів. Таким чином, враховуючи досліджені судом докази, а також позицію сторін, з огляду на ті обставини, що позивач, відповідно до ст.81 ЦПК України доводив свої вимоги, у відповідності до чинного законодавства, надавши суду наявні у нього докази та заявивши клопотання про призначення експертизи - суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги [PERSON] . Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки суд дійшов висновку про можливість виключення відомостей про позивача, як батька дитини, народженої відповідачем, відповідний орган реєстрації повинен внести відповідні зміни до актового запису про народження. На підставі наведеного, ст.ст.122, 136 СК України,

Outcome: approved