Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 2 членів: дружина [PERSON] , головою якого був [PERSON] . За життя [PERSON] 25.12.2012 року склав заповіт, згідно якого заповів позивачу [PERSON] земельні ділянки та житловий будинок з надвірними будівлями. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, в тому числі і на належну частку житлового будинку, яку прийняла позивач [PERSON] у встановленому законом порядку, однак не може оформити спадкові права у з"язку із відсутністю правовстановлюючих документів. В підготовче судове засідання представник позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] не з"явився, однак надав до суду заяву згідно якої просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити. Представник відповідача у підготовче судове засідання не з"явився, однак надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. у підготовче судове засідання не з"явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 19.08.2024 року №16/10-08/339, господарство по [ADDRESS] відносилося до колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року, членами якого є: дружина [PERSON] , головою якого був [PERSON] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем Долинської сільської ради від 25.12.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №259, [PERSON] заповів [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Долина Теребовлянського району Тернопільської області та земельну ділянку площею 0.25 га. для будівництва та обслуговування житлових та господарських будівель, земельну ділянку площею 0,60 га. для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Долинської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області року, актовий запис №151. Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом на належну йому частку житлового будинку. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 16.09.2024 року №209/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] за заповітом, у з"язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 16.09.2024 року №209/02-31, спадкоємці, які мають право на обов"язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України дружина померлого [PERSON] подала заяву про те, що не претендує на обов"язкову частку у спадковому майні. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно довимог ч.1ст.1233ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Як вбачаєтьсяз вимогч.1ст.1235 ЦПК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Теребовлянської міської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. про визнання права власності в порядку спадкування та визначення частки у майні колгоспного двору є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved