Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення\~факту родинних\~відносин та просить суд встановити факт родинних між його батьком [PERSON] [INFO] та дядьком [PERSON] , [INFO] , посилаючись на необхідність прийняття спадщини після смерті дядька. В обґрунтування вимог заявником зазначено, що [INFO] помер його дядько [PERSON] , однак документи на підтвердження їх родинних зв`язків не збереглися. Після смерті дядька відкрилася спадщина на належне йому за життя майно нерухоме майно та грошові кошти. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповідав квартиру на його, заявника, ім`я, однак на інше майно, а саме грошові кошти на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» заповіту не має, тому вони спадкуються за законом. При зверненні його до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини йому було відмолено та роз`яснено про необхідність підтвердження їх родинних зв`язків, однак у нього відсутнє свідоцтво про народження його батька, [PERSON] , при зверненні його до Державного архіву Миколаївської області було повідомлено про відсутність актових записів за місцем народження батька. Тому з метою оформлення спадкових прав, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. До суду надійшла заява заявника [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Подану представником заявника адвокатом Єгоровим Є.С. заяву про відкладення розгляду справи суд не приймає до уваги у зв`язку з невиконанням ним вимог частини 6 статті 14 ЦПК України. Представник заінтересованої особи Доманівської селищної ради письмових заперечень до суду не подав. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 10 копія свідоцтва), який за життя 04 червня 2015 року склав заповіт на ім`я [PERSON] , якому заповідав належну йому квартиру [ADDRESS] (а.с. 45 копія заповіту). Указане нерухоме майно заявник прийняв у спадщину, 03 листопада 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучерук Н.В. було посвідчено і видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане нерухоме майно (а.с. 47 копія свідоцтва). Однак роз`ясненням від 26.06.2024 приватним нотаріусом Кучерук Н.В. було повідомлено про те, що грошові кошти, що належали померлому [PERSON] та зберігаються на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» не були зазначені в заповіті та спадкуються за законом. Оскільки у заявника відсутнє свідоцтво про народження батька [PERSON] і в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян також відсутні необхідні відомості щодо народження батька заявника, то підтвердити факт родинних відносин неможливо, а тому приватний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти, що належали померлому [INFO] [PERSON] (а.с. 8 копія роз`яснення). Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої\~статті 1296 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статей\~1261-1265\~ЦК України,\~у першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. У\~другу чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~рідні брати\~та сестри\~спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з боку\~матері. У\~третю чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~рідні дядько\~та тітка\~спадкодавця. У\~четверту чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~особи,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії паспорта [PERSON] , він народився [INFO] в с. Забара Доманівського району Миколаївської області (а.с. 14). Згідно копії паспорта [PERSON] , він народився [INFO] в с. Забара Доманівського району Миколаївської області (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 11 копія свідоцтва). При зверненні до Державного архіву Миколаївської області із запитом про надання копії актового запису про народження свого батька, отримав відповідь, відповідно до якої актові записи підвідділів ЗАГС сільрад Доманівського району Миколаївської області про народження за 1996 рік на зберігання до держархіву не надходили, тому підтвердити відомості про народження [PERSON] у с. Забари неможливо. У поновлених актових записах Доманівського районного відділу ЗАГСДоманівського району Миколаївської області про народження за 1945 рік відсутні відомості про народження [PERSON] в 1936 році в с. Забари. Заявником надано до суду письмові покази свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які засвідчили той факт, що [PERSON] був рідним братом [PERSON] по матері, обидва народилися в с. Забари Доманівського району Миколаївської області. [PERSON] є рідним племінником [PERSON] , померлого [INFO] , які за життя останнього перебували у добрих родинних стосунках, постійно спілкувалися та підтримували тісні сімейні зв`язки (а.с. 29-31). За матеріалами спадкової справи № 10/2023 відкритої 20 квітня 2023 року (у Спадковому реєстрі № 70546008) спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] є [PERSON] , [INFO] . Інші спадкоємці померлого, як за законом, так і за заповітом, не звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та/або про видачу спадщини (а.с. 38-49 копія спадкової справи). Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Установлення в судовому порядку факту родинних відносин заявнику необхідно для оформлення спадкових прав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з цим заява підлягає задоволенню, оскільки саме наявність родинних відносин між батьком заявника та померлим [PERSON] породжує юридичні наслідки. Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: approved