Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Рішенням суду від 23 вересня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, - задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11 жовтня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №200 розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 605,60 грн. Повернуто [PERSON] з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду згідно квитанції АТ «ТАСКОМБАНК» від 10 червня 2024 року №7533-4813-7291-8025 із сумою платежу 1\~211,20 грн., що становить 605,60 грн. На адресу суду 02 жовтня 2024 року, в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, надійшла заява представника позивача з проханням ухвалити додаткове рішення суду з приводу стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Позивач заявляє такі витрати у розмірі 4\~000,00 грн. та просить суд їх стягнути з відповідача. В судове засідання для вирішення цієї заяви сторони не прибули, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, наступного змісту. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки сторона позивача, до ухвалення рішення, зробила заяву в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України та надала суду докази про понесення витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів, ці судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. Визначаючи розмір витрат, що підлягають до стягнення з відповідача, суд враховує положення ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України, які передбачають, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Проаналізувавши наданий представником позивача детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, який міститься у відповідному акті від 04 квітня 2024 року, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат відповідає критеріям, передбаченим ч.4 ст.137 ЦПК України, а тому ці витрати слід стягнути у повному обсязі, ухваливши відповідне додаткове рішення.

Outcome: approved