Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

11\~липня 2024\~року позивач\~ звернувся до\~суду з\~позовом,\~в якому \~просив ухвалити\~ рішення,\~ яким визнати за [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ РНОКПП:\~ [NUMBER] ,\~місце реєстрації:\~ [ADDRESS] ;\~фактично проживає\~ [ADDRESS] ),\~ право власності\~на 1/2\~частину квартири\~ [ADDRESS] ,\~в порядку спадкування за\~заповітом після\~ смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] . Ухвалою судді від 15.07.2024 року позовну заяву залишено без руху. На виконання ухвали суду 30.07.2024 року від позивача [PERSON] надійшло\~клопотання про\~усунення недоліків\~ разом зі\~ звітом про\~оціночну вартість\~об`єкта нерухомості\~від 18.07.2024\~року та\~квитанцією про\~сплату судового\~збору. Ухвалою судді від 31.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.07.2024 року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано з Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі (державний нотаріус Мельник Л.В.) належним чином посвідчену копію спадкової справи №777/2023, заведену до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 08.08.2024 року засобами поштового зв`язку з Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі (державний нотаріус Мельник Л.В.) надійшла належним чином посвідчена копія спадкової справи №777/2023, заведена до майна [PERSON] , померлої [INFO] У підготовче судове засідання, призначене на 23.09.2024 року, сторони не з`явилися, повідомлялися належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Ухвалою суду від 23.09.2024 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявку суду не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. На підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 15.06.1999 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , яка складається з 1-ї житлової кімнати житловою площею 13,84 кв.м., загальною площею 24,00 кв.м. Договір купівлі-продажу було зареєстровано на Одеській Товарній біржі від 15.06.1999 року, №23948. Умови договору між покупцями і продавцем цілком виконані, продавець отримала гроші за продану квартиру і звільнила її, а покупці переселилися до квартири. Право власності [PERSON] та [PERSON] на придбану за вказаним договором квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» на підставі договору купівлі-продажу №23948, зареєстрованого ОТБ 15.06.1999 року, дублікат 891 від 10.12.2004 року. Дата реєстрації 14.12.2004 року. У 2010 році [PERSON] розпорядився належною йому власністю та склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати заповідав позивачу [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями до майна померлого виступили позивач (племінник) та дружина померлого [PERSON] . Позивач звернувся до Третьої державної нотаріальної контори м. Одеси з заявою про прийняття спадщини. Дружина померлого [PERSON] надала до Третьої державної нотаріальної контори м. Одеси заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка на користь позивача. Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 03.11.2020 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Зазначене рішення набрало законної сили та було зареєстроване в державному реєстрі «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (номер витягу 246677626, реєстраційний номер 197145541101 від 13.01.2021). 23.09.2019 року [PERSON] розпорядилася належною їй власністю та склала на користь позивача заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати заповідала [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, про що складено актовий запис №7335 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.07.2023 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем до майна померлої є позивач [PERSON] , який звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса з заявою про прийняття спадщини, про що було відкрито спадкову справу №777/2023. Інших спадкоємців до майна померлої [PERSON] немає. Постановою державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одеса Мельник Л.В. від 07.02.2024 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстрованою за [PERSON] , яка померла [INFO] . Нотаріус у постанові посилався на те, що позивачем надано засвідчену директором Одеської товарної біржі Ніколішеним Н А. копію дублікату договору купівлі-продажу, зареєстрованого 15.06.1999 року Одеською товарною біржею за реєстраційним №23948, та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 190488802 від 27.11.2019 року, згідно якого право власності на 1/2 (одну/другу) частку у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] (сто п`ятдесят сім), зареєстровано за [PERSON] на підставі дублікату договору купівлі-продажу, зареєстрованого 15.06.1999 року Одеською товарною біржею за реєстраційним № 23948. Проте як, оригінал дублікату договору купівлі-продажу, зареєстрованого 15.06.1999 року Одеською товарною біржею за реєстраційним № 23948, згідно слів позивача, втрачено. Відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено та Постановою від 07.02.2024 року роз`яснено, що документ, який підтверджує право власності на спадкове майно, а саме договір купівлі-продажу від 15.06.1999 року за формою не відповідає вимогам законодавства, оскільки не посвідчений нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі на той час, не підлягали нотаріальному посвідченню, тому даний договір між сторонами нотаріально посвідчений не був. Разом з тим, положення ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяли на момент укладання договору, передбачали обов`язковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу. Згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК УРСР, яка діяла під час укладання спірного правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною в цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). З вищенаведеного випливає, що іншого шляху, окрім звернення до суду за захистом порушеного права у позивача немає та позивач правильно у розумінні\~ст.16 ЦК України\~обрав спосіб захисту порушеного права. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову, позивач є єдиним спадкоємцем, відтак наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. На підставі викладеного, та

Outcome: approved