Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] з 08.12.2006 року являється пенсіонером ОВС України (міліції). Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та у відповідності до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ отримує пенсію за вислугою років, яка призначена довічно і обчислена в розмірі 65% від відповідних сум грошового забезпечення, яке позивач отримав за останньою штатною посадою перед звільненням на пенсію. Рішенням Вінницького оружного адміністративного суду від 22.11.2021 року у справі № 120/13330/21-а, яке 23.12.2021 року набуло законної сили дії ГУПФ у Вінницькій області визнано протиправними та зобов`язано ГУПФ у Вінницькій області здійснити [PERSON] перерахунок пенсії з 01.12.2019 року з урахуванням довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Мінінстерства внутрішніх справ України по Вінницькій області» №1498 від 29.07.2021 року, а також здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання даного рішення відповідачем з 01.12.2019 року здійснено перерахунок пенсії, виплату якої розпочато з січня 2022 року. Одночасно Головним управлінням нараховано доплату (заборгованість по пенсії) за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року в розмірі 157\~979,86 грн. (підтвердження лист Головного управління від 26.05.2023 року № 9602-7835/Л-02/8-0200/23), яка до цього часу з вини відповідача позивачу не виплачена, чим позбавлено права на вільне та мирне володіння своїм майном. Верховний Суд України у п. 47 Рішення від 15.02.2019 року № Пз/9901/8/18 820/6514/17 за результатами розгляду зразкової справи, щодо пенсійного забезпечення колишнього працівника органів внутрішніх срав прийшов до висновку, що стосовно позивача не може бути порушено право, гартоване ст.1 Першого проколу Конвенції на мирне володіння своїм майном. Стаття 41 Конституції України також гарантує право власності, якого протиправно ніхто не може бути позбавлений, і воно є непорушним. Окрім того, як видно з вказаного листа відповідач при цьому заборгованість по пенсії протиправно перевів в категорію доплати, що дало йому можливість включити її до сумнівно Реєстру судових рішень, який ніби ведеться в Пенсійному фонді України. Насправді, в органах Пенсійного фонду України Реєстру судових рішень, на якого зокрема, у своєму листі посилається боржник, не існує, так як статтю 25 Бюджетного кодексу України, ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-УІ рішення суду про стягнення коштів, де відповідачами є державні органи, організації, установи, в т.ч Пенсійний фонд України, виконується органами Казначейства у порядку черговості надходження документів стягувачів та в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків відповідача. Окрім того, ведення ПФУ Реєстру судових рішень на підставі постанови КМУ від 22.08.2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» та затверджений нею «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 року у справі № 640/5248/19 визнані протиправними та нечинними, яке апеляційним та касаційним судами залишено без змін. Порядок ведення обліку рішень суду у Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, який в свій час був затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року № 20-1 «Про затвердження Порядку ведення обліку рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», втратив чинність на підставі постанови правління Пенсійного фонду № 13-1 від 23.03.2021 року «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року». Іншого нормативно правового акту, який регламентує облік заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, ПФУ не приймав, що підтверджується листом Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ПФУ від 17.04.2023 року № 2800-030102-8/21023. Окрім того, на переконання позивача «заборгованість» і «доплата» це різні за змістом та значенням похідні. Таким чином, в порушення прав позивача та охоронюваних законом інтересів, відповідачем зобов`язання по виплаті належного розміру пенсії не виконанні та протиправними діями нанесені збитки майнового характеру та моральна шкода, які мають бути відшкодовані. Після проведення самостійного за допомогою онлайн - калькулятора розрахунку розміру збитків майнового характеру та моральної шкоди, [PERSON] 30.05.2024року на адресу відповідача направив заяву з розрахунком майнової та моральної шкоди, у якій просив в добровільному порядку відшкодувати майнову шкоду у вигляді 3% річних у розмірі 21321,00 грн., втрати від інфляції в розмірі- 87221,88 грн., разом 108\~542,88 грн. та моральну шкоду у розмірі 15\~000,00 грн. Своїм листом в паперовій копії від 25.06.2024 року № 9054-7737/Л-02/8-0200/24 відповідач підтвердив факт наявності заборгованості по пенсії в розмірі 157\~979,86 грн., а також повідомив про відсутність бюджетних асигнувань на погашення заборгованості та про відсутність підстав для виплати майнової, моральної шкоди та інфляції і таким чином відмовив в задоволенні заяви. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди [PERSON] виходив, зокрема з характеру страждань, яких він зазнав, їх тривалості, тому

Outcome: partial