Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська звернувся представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 248\~365,00 грн. та судові витрати. Доводи позивача викладені у позові. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що позивачем набуто право вимоги до боржника [PERSON] за договорами №254120536, №14514-02/2021, №0972996792, №2966307060/379835, №2966307060/636195, відповідно до укладених з попередніми кредиторами Договорів факторингу. Однак, відповідач в порушення умов даних договорів свої боргові зобов`язання не виконав, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попередніх кредиторів. У зв`язку з цим, у позивача, як нового кредитора, виникло право на стягнення вказаної вище суми заборгованості в судовому порядку. Відповідач відзиву не надав. Фактичні обставини встановлені судом. 24 лютого 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №254120536, який підписаний електронним підписом позичальника. За цим договором відповідачу надано кредит в розмірі 20000грн. строком на 30 днів, за користування яким клієнт (відповідач) сплачує 156,95 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,43% на добу. 28 листопада 2018 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу №28/1118-01 за яким останнє отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Даний договір був змінений та викладений у новій редакції у додатковій угоді №26 від 31.12.2020. 20 жовтня 2022 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №20102022 за яким останнє отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за договором №254120536 боржником в якому є [PERSON] . Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №254120536 складає 71140,00 грн. з яких: 20\~000 грн. основна сума боргу, 51140,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , укладено договір про надання фінансового кредиту №14514-02/2021, який підписаний електронним підписом позичальника. За цим договором відповідачу надано кредит в розмірі 3000 грн. строком на 30 днів до 24.03.2021, за користування яким клієнт (відповідач) сплачує 803 % в розрахунку 2,20% на добу. 29 жовтня 2021 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №29102021 за яким останнє отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за договором №14514-02/2021, де боржником є [PERSON] . Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №14514-02/2021 складає 10920,00 грн. з яких: 3000 грн. основна сума боргу, 7920 грн. сума заборгованості за відсотками. 18 лютого 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем укладено договір про надання позики №0972996792/4, згідно з умовами якого ТОВ «Інфінанс» надало фінансовий кредит у розмірі 10\~000,00 грн. строком на 30 днів, перерахованих у безготівковій формі на банківську картку, з процентною ставкою 638,75% річних в розрахунку 1.75% на добу, який зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користуванням ним. 26.01.2022 ТОВ «Інфінанс» перерахувало на банківську картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 10\~000 грн. 22.06.2022 між ТОВ «ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №22/06-22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу від 22.06.2022 №22/06-22 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до\~ [PERSON] за кредитним договором №0972996792, заборгованість за основною сумою кредиту 10\~000 грн. та заборгованість по відсоткам 124\~425,00 грн. 18 лютого 2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №2966307060/379835, який підписаний електронним підписом позичальника. За цим договором відповідачу надано кредит в розмірі 3500 грн. строком на 30 днів до 19.03.2021, за користування яким клієнт (відповідач) сплачує 894,25 % в розрахунку 2,45% на добу. 08 грудня 2021 року ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №08122021 за яким останнє отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за договором №2966307060/379835, де боржником є [PERSON] . Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2966307060/379835 складає 13947,50 грн. з яких: 3500 грн. основна сума боргу, 10447,50 грн. сума заборгованості за відсотками. 18 лютого 2021 року між ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №2966307060/636195, який підписаний електронним підписом позичальника. За цим договором відповідачу надано кредит в розмірі 4500 грн. строком на 30 днів до 19.03.2021, за користування яким клієнт (відповідач) сплачує 894,25 % в розрахунку 2,45% на добу. 09 грудня 2021 року ТОВ «Кредитна установа Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №09122021 за яким останнє отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема за договором №2966307060/636195, де боржником є [PERSON] . Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2966307060/636195 складає 17932,50 грн. з яких: 4500 грн. основна сума боргу, 13432,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Норми права застосовані судом. Так,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Згідно з ст.\~627,\~629 ЦК України\~відповідно до статті 6цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.\~1046, ч.ч. 1 та 2 ст.\~1054\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до визначень, що містяться вст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні\~в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 5\~ст. 83 ЦПК України). Висновки суду. Позивачем при зверненні до суду подано лише за договором №0972996792 від 18.02.2021 докази перерахування грошових коштів відповідачці у формі квитанції №80776950 від 18.02.2021. А отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо решти кредитних договорів позивачем не подано доказів перерахування первісними кредиторами на рахунок відповідача грошових коштів, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Вказане відповідає висновку Верховного Суду, наведеного в постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19). Як вбачається з тексту договорів факторингу, для пред`явлення вимоги до боржника Фактор передає клієнту платіжне доручення, яке підтверджує перерахування коштів на рахунок, вказаний боржником, а також детальні розрахунки заборгованості по кредитному договору по кожному платіжному періоду та підставу їх нарахування. Проте при зверненні із позовом до суду позивач не надав відповідних доказів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними. Доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір. Слід зазначити, що розрахунків заборгованості за кредитними договорами, які здійснені первісними кредиторами, суду не надано, а надані позивачем розрахунки заборгованості по кредитним договорам, лише констатує суму заборгованості, визначену первісним кредиторам. З урахуванням зазначеного слід дійти висновків, що позов підлягає частковому задоволенню, лише в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №0972996792 від 18.02.2021 у розмірі 134425,00 грн., решта вимог є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial