Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Гадяцької міської ради , [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] з господарськими будівлями та земельної ділянки, площею 0,0575 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 5320410100:50:002:1731 по [ADDRESS] , що належать померлому на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29.11.2012 року та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18093533, № 18093119 від 21.02.2014 року. До дня смерті він постійно проживав разом з позивачкою у належній йому квартирі [ADDRESS] . Після його смерті спадкоємцями за законом є вона та її мати і дружина померлого - [PERSON] , яка не приймала спадщину і наміру її оформляти не має. Таким чином, після смерті батька [PERSON] вона як єдиний спадкоємець за законом, що фактично прийняв спадщину, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті, звернулася до приватного нотаріуса Ямпольської С. М. за оформленням спадщини та отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом на належне йому майно. Проте, їй було відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як на день смерті її батько не був ніде зареєстрований, у зв`язку з чим неможливо встановити останнє місце проживання спадкодавця та визначити місце відкриття спадщини, а також відсутні документи, які підтверджують факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради Гадяцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, при розгляді справи покладалися на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі , проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.12.20222 року. [PERSON] народилася [INFO] в м. Гадяч Полтавської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.2006 року. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] з господарськими будівлями та земельної ділянки, площею 0,0575 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 5320410100:50:002:1731 по [ADDRESS] , що належать померлому на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 29.11.2012 року (справа №2/1603/811/2012) та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №18093533, № 18093119 від 21.02.2014 року. До дня смерті [PERSON] постійно проживав разом з донькою [PERSON] у належній йому квартирі [ADDRESS] . Після його смерті спадкоємцями за законом є позивач та її мати і дружина померлого [PERSON] , яка не приймала спадщину . Таким чином, після смерті батька [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що фактично прийняла спадщину, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Факт постійного проживання разом [PERSON] з батьком і на день його смерті підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеними органом місцевого самоврядування за участю сусідів, які містяться в матеріалах справи. Приватним нотаріусом Ямпольською С.М. 01.08.2024 року [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій відмовлено, так як встановити останнє місце проживання спадкодавця та визначити місце відкриття спадщини не можливо. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який проживав постійно разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову про неї. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини відповідно ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст..1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У даному випадку я постійно проживала з своїм батьком, протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини від прийняття спадщини не відмовлялася, а фактично її прийняла, утримувала та продовжую утримувати спадковий будинок в якому проживаю. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.2 Постанови, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У ч. 2 ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права не встановлена судом. З метою визнання права власності на вищевказане нерухоме майно, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved