Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

18.10.2023 [PERSON] через свого представника адвоката Сидорчука М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] із вказаним позовом, просив стягнути з відповідача на його користь 20000,00 грн. за завдану моральну шкоду. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що 04.08.2022 о 06 год. 55 хв. на автомобільній дорозі Київ-Чоп, 548 км. + 200 м., керуючи автомобілем марки Mersedes- Benz, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, не надав дорогу автомобілю марки Mersedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] з причіпом марки Schmitz д.н.з. [NUMBER] . що рухався у зустрічному напрямку, під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП належний [PERSON] на праві власності автомобіль Mersedes- Benz, д.н.з. [NUMBER] зазнав механічних ушкоджень; в зазначений день та час [PERSON] , будучи причетним до даної ДТП залишив місце пригоди. Постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.09.2022 у справі №944/3759/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та призначено йому адміністративне покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп. Діями відповідача [PERSON] було завдано матеріальної та моральної шкоди. З приводу відшкодування матеріальної шкоди позивач не має претензій до відповідача, оскільки зазначену шкоду йому було відшкодовано страховою компанією Альфа-Гарант. Разом з тим, внаслідок порушення прав позивача, в порядку ст. 23 ЦК України, він має право на відшкодування моральної шкоди. В момент ДТП позивач відчув нервовий та фізичний стрес, страх за своє життя та здоров`я. Згадки про подію до цього часу завдають йому душевних страждань, пригнічують його травмуючи психіку ще і з огляду на те, що відповідач вчинив поступок, який не узгоджується із загальноприйнятими правилами поведінки людей в суспільстві, тобто він свідомо зник з місця ДТП. На протязі тривалого часу, а саме на протязі більше року, з метою отримання страхового відшкодування, позивач вимушений був займатись збором та подачею необхідних документів до страхової компанії у зв`язку з чим звертатись за правовою допомогою до адвоката, купувати запасні частини та ремонтувати свій автомобіль в інших регіонах України. Фактично, страхове відшкодування він отримав лише 01.09.2023. В зазначений період часу позивач був позбавлений можливості повноцінно працювати, реалізовувати свої звички та вести звичне життя. Всі вказані обставини безумовно негативно вплинули на звичний для позивача спосіб життя, йому прийшлось докладати додаткових зусиль для усунення негативних наслідків ДТП, для чого витрачати свій особистий час, життєві сили та грошові кошти. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму моральної шкоди, а також понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 23.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву, а позивачу відповіді на відзив. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій він позовні вимоги підтримав, не заперечуючи щодо ухвалення судом заочного рішення. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позову з додатками скеровано відповідачу, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось до суду, у довідці про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення судової повістки. Тим самим, відповідач вважається повідомленим про місце розгляду справи належним чином, відзиву на позовну заяву, клопотань про розгляд справи до суду не надходило. На підставі ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зважаючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5\~ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Mersedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] з причіпом марки Schmitz д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів [NUMBER] та [NUMBER] . Обставини вчинення ДТП та вина відповідача у її вчиненні підтверджуються постановою Яворівського районного суду Львівської області від 26.09.2022 у справі № 944/3759/22, згідно з якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп. Згідно з ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як убачається із змісту постанови водій [PERSON] 04.08.2022 о 06 год. 55 хв. на автомобільній дорозі Київ -Чоп 548 км+200м, керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz " д.н.з. [NUMBER] , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми дями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості, на дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі у кожному напрямку, не дав дорогу автомобілю марки «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] з причіпом марки «SCHMITZ» д.н.з. [NUMBER] , що рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. 04.08.2022 о 06 год. 55 хв будучи причетним до даного ДТП водій [PERSON] не залишився місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції. Вказаними діями [PERSON] порушив п.п. 1.5, 2.3Б, 12.1,11.3, 2.10а Правил дорожнього руху. Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, оскільки вина відповідача [PERSON] у скоєнні ДТП є підтвердженою, вказані обставини не підлягають доказуванню. 09.08.2022 позивач повідомив ТДВ СК «Альфа-Гарант» про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 04.08.2022 за участю належного йому транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» д.н.з. [NUMBER] з причіпом марки «SCHMITZ» д.н.з. [NUMBER] , та звернувся із заявою про страхове відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП. За результатами розгляду заяви, ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату відшкодування в розмірі 40000,0 грн., що підтверджується копією виписки. Вирішуючи обґрунтованість таких доводів позивача та наявність підстав для їх задоволення, суд керується наступним. Згідно з ч. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22)). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2022 в справі № 487/6970/20 (провадження №61-1132св22)). Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). У позовній заяві позивач стверджує, що моральна шкода полягала у душевних стражданнях, пов`язаних зі пошкодженням належного йому автомобіля, що негативно вплинуло на його моральний стан, оскільки він був позбавлений можливості повноцінно працювати та реалізовувати свої звички, що безумовно негативно вплинули на звичний для позивача спосіб життя, йому довелось докладати додаткових зусиль для усунення негативних наслідків ДТП - купувати запасні частини та ремонтувати свій автомобіль Таким чином, суд вважає, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у порушенні нормального ритму життя, негативних емоціях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Суд, надаючи оцінку вказаним обставинам, враховує характер порушення прав позивача, обставини, пов`язані зі пошкодженням належного позивачу автомобіля, враховуючи принцип вимоги розумності і справедливості, тривалість вимушених змін у житті, та вважає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000,00 грн таким, що відповідає вимогам розумності і справедливості. Тому позовну вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат, то суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За приписами ст.30Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини Судом встановлено, що 10.07.2023 між [PERSON] та адвокатом Сидорчуком М.В. укладено договір про надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником 58441позивача подано копію ордера серія АМ № 1058441 від 10,07,2023, платіжну інструкцію від 10.07.2023 на суму 5000,0 грн. З огляду на вищевикладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із наявних матеріалів справи убачається, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. З огляду на наведене, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вважає вірним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved