Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 168513 гривень 94 копійки за кредитним договором. Свої вимоги мотивувало тим, що 25 грудня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений договір № 477074-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця www.my.tpozyka.com. Відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 40000,00 грн. строком на 24 тижні до 10.06.2024 року, фіксована стандартна процентна ставка за кредитом в день - 2,00000000%, знижена процентна ставка за кредитом в день - 0,56255010%, фіксована; комісія за надання кредиту - 6000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Також 08.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25.12.2023 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 10000,00 грн; орієнтовна річна процентна ставка: 1171,94 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 73831,66 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткової суми кредиту - 1500,00 грн. Відповідачка належним чином не виконала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 28.06.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 168513,94 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43099,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 120538,72 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 4875,30 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 168513,94 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. 18 квітня 2024 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 09 вересня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника відповідачки [PERSON] - Лишка В.А. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволенні, зазначаючи, що умовами Договору № 477074-КС-003 про надання кредиту, укладеного 25.12.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] , було визначено, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 0,5625501 процентів за кожен день користування кредитом. 08.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до договору № 477074-КС-003, відповідно до якої ТОВ «БІЗПОЗИКА» надало Позичальнику додатково кредит у сумі 10000,00 грн., загальна сума кредиту становить 43099,92 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту: 1500,00 грн. З наведеним позивачем розрахунком заборгованості не погоджується та вказує, що сума заборгованості по процентах є завищеною, а вимога стягнути заборгованість за комісією не ґрунтується на вимогах закону, так як у паспорті споживчого кредиту визначено суму кредиту у розмірі 43099,92 грн.; загальні витрати за кредитом: 30731,74 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за весь строк користування кредитом: 73831,66 грн., а тому наводить власний розрахунок заборгованості: сума кредиту 40000,00 грн * процентна ставка за користування кредитом за 1 день 0,5625501% * строк дії договору (до укладення додаткової угоди) 15 днів = 3375,30 грн.; сума кредиту 43000,92 грн. * процентна ставка за користування кредитом за 1 день 0,5625501%, * залишковий строк дії договору (169-15) 154 дні = 37337,30 грн.; загальна сума заборгованості по процентам: 3375,30 грн. + 37337,30 грн. = 40712,60 грн. Щодо нарахування відсотків зазначає, що у постанові ВС від 15.02.2023 року у справі № 920/437/22 зазначено, що якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від установлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Розмір відсотків більше ніж в два рази перевищує тіло кредиту, а тому у випадку задоволення повного розміру тіла кредиту та повного розміру нарахованих відсотків, не буде дотримано розумний баланс між інтересами боржника та кредитора. Крім того, у кредитному договорі не вказано, за яку саме послугу позивач встановив комісію, умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». 26 вересня 2024 року до Ічнянського районного суду Чернігівської області від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, в якому останній позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити, акцентуючи увагу на тому, що сторона відповідача у наданому відзиві на позовну заяву не заперечує проти наступних юридичних фактів: укладення Кредитного договору та Додаткової угоди з Позивачем; отримання кредитних коштів за Кредитним договором та Додатковою угодою; здійснення платежу за Кредитним договором; наявність заборгованості за Кредитним договором. Відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору та щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту, так як здійснила часткову оплату за договором № 477074-КС-003 на загальну суму 12000,00 грн., що підтверджується довідкою, сформованою технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлафн», який надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020 року, оскільки ТОВ «Бізнес Позика» не є банківською установою а тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за Кредитними договорами здійснюється посередниками на підставі відповідних договорів. Щодо стягнення процентів за кредитним договором та їх розміру вказує, що відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, стандартна процентна ставка за Кредитом в день - 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за Кредитом в день - 0,56255010, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно з п. 3.2 Кредитного договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховується за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, у разі якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору. Відповідно до п. 3.2.2. Кредитного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Здійснені стороною Відповідача підрахунки, наведені у Відзиві на позовну заяву, не враховують обов`язок Відповідача по сплаті комісії за надання кредиту та не враховують те, що проценти за Кредитним договором нараховуються на залишок заборгованості за Кредитом. У випадку не здійснення Відповідачем платежів за Кредитним договором відповідно до графіку платежів (що закономірно призводить до подорожчання загальної вартості кредиту, про що було зазначено стороною Позивача в абзаці про проценти за Кредитним договором), залишок заборгованості за Кредитним договором, на який нараховуються проценти буде більшим. Пунктом 6.3. Кредитного договору передбачена відповідальність Позичальника за прострочення у формі штрафу, але позивач ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача жодну пеню чи штрафи. Щодо стягнення комісії за надання кредиту, то відповідно до п. 2.5. Кредитного договору комісія за надання Кредиту становить 6000,00 грн., згідно п. 5. Додаткової угоди до Кредитного договору комісія за надання додаткових коштів становить 1500,00 грн., що відповідає принципу свободи договору. Відповідачка, уклавши кредитний договір, погодилася зокрема сплатити комісію за надання кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення, тощо. Крім того, Національний банк України, який є державним регулятором ринку фінансових послуг в Україні, своєю Постановою від 11.02.2021 р. № 16 завтердив «Правила розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит», які передбачають правомірність встановлення Кредитодавцем супровідних послуг за кредитом, в тому числі і комісії за надання кредиту. У Кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою та розмір якої є незмінним. Відповідачка була ознайомлена про обов`язок сплати процентів та комісії за надання кредиту за Кредитним договором, про що було зазначено у Кредитному договорі та графіку платежів за Кредитним договором, здійснювала платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися на погашення її заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту та не заперечувала проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданому відзиві на позов просить суд розглядати справу без його участі. Позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 118). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с. 150). Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Лишко В.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі. Заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 151). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, 25 грудня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладений договір № 477074-КС-003 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця www.my.tpozyka.com. Відповідно до умов договору відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 40000,00 грн. строком на 24 тижні до 10.06.2024 року, фіксована стандартна процентна ставка за кредитом в день - 2,00000000%, знижена процентна ставка за кредитом в день - 0,56255010%, фіксована; комісія за надання кредиту - 6000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1 Договору) (а.с. 59-64). Вказаний кредитний договір відповідачкою [PERSON] укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (www.my.tpozyka.com.). Із копії пропозиції (оферти) укласти Договір № 477074-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 25.12.2023 року судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти договір № 477074-КС-003 про надання кредиту у сумі 40000,00 грн. строком на 24 тижні до 10.06.2024 року, фіксована стандартна процентна ставка за кредитом в день - 2,00000000%, знижена процентна ставка за кредитом в день - 0,56255010%, фіксована; комісія за надання кредиту - 6000,00 грн. (а.с. 21-25). Із копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 477074-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 25.12.2023 року судом встановлено, що [PERSON] 25.12.2023 року надала згоду на отримання кредиту від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» у сумі 40000,00 грн., строк кредитування 24 тижні, термін дії договору до 10.06.2024 року (а.с. 16-20). На підтвердження укладення договору № 477074-КС-003 від 25.12.2023 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення цього договору, з якої видно, що 25 грудня 2023 року о 02:57:24 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшла у особистий кабінет на сайті www.my.tpozyka.com., підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 45-46). Одноразовий ідентифікатор UA-8696 направлявся відповідачці [PERSON] шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер [NUMBER] , який вказувався нею при реєстрації на сайті. Кредитний договір був підписаний відповідачкою 25 грудня 2023 року о 03:02:18 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-8696 в особистому кабінеті на веб-сайті www.my.tpozyka.com. в мережі Інтернет (а.с. 45,зворот). Також, 08 січня 2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25 грудня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма), відповідно до якої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» збільшило [PERSON] кредит на суму 10000,00 грн. Після збільшення кредиту загальна сума отриманого та не повернутого кредиту складатиме 43099,92 грн. Після укладення додаткової угоди та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить 43099,92 грн. (п. 2.2. та п. 4 додаткової угоди). Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1171,94 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 73831,66 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту - 1500,00 грн. (а.с. 55-56). Із копії пропозиції укласти Додаткову угоду №1 (оферта) до Договору № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25 грудня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма) від 08.01.2024 року судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти додаткову угоду про збільшення кредиту на суму 10000,00 грн. Після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту склала 43099,92 грн., комісія за надання додаткової суми кредиту - 1500,00 грн. (а.с. 30-31). Із копії прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання Додаткової угоди №1 до Договору № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25 грудня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма) від 08.01.2024 року судом встановлено, що [PERSON] 08.01.2024 року надала згоду на збільшення кредиту на суму 10000,00 грн., після чого загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту склала 43099,92 грн. (а.с. 57-58). На підтвердження укладення Додаткової угоди №1 до Договору № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25 грудня 2023 року (Споживчий кредит. Електронна форма) від 08.01.2024 року позивачем надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення вказаної угоди, з якої вбачається, що 08 січня 2024 року о 21:38:40 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшла у особистий кабінет на сайті www.my.tpozyka.com., підтвердила номер мобільного телефону, ознайомилася з умовами надання кредиту, паспортом споживчого кредиту, здійснила акцептування додаткової угоди №1 до Договору № 477074-КС-003 шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5234, який направлявся відповідачці [PERSON] шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер [NUMBER] , та 08 січня 2024 року о 21:40:22 шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-5234 в особистому кабінеті на веб-сайті www.my.tpozyka.com. в мережі Інтернет [PERSON] підписала Додаткову угоду №1 до Договору № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25 грудня 2023 року (а.с. 65,зворот). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна форма представлення інформації - спосіб документування інформації, що означає створення, запис, передачу або збереження інформації у цифровій чи іншій нематеріальній формі за допомогою електронних, магнітних, електромагнітних, оптичних або інших засобів, здатних до відтворення, передачі чи зберігання інформації. Електронною формою представлення інформації вважається документування інформації, що дає змогу її відтворювати у візуальній формі, придатній для сприйняття людиною. Отримання відповідачкою [PERSON] кредитних коштів у розмірі 40000,00 грн. та 10000,00 підтверджено копією платіжної інструкції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 34412 від 25.12.2023 року, відповідно до якої 25.12.2023 року [PERSON] на платіжну картку [NUMBER] було перераховано 40000,00 грн. згідно кредитного договору № 477074-КС-003 від 25.12.2023 року (а.с. 47); копією повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 28.08.2024 року № 20.1.0.0.0/7-240828/50894, відповідно до якої на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] в банку було емітовано карту № [NUMBER] (а.с. 95); Випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором № б/н за період 25.12.2023-10.06.2024, відповідно до якої ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 25.12.2023 року на карту № [NUMBER] здійснено переказ коштів у сумі 40000,00 грн. відповідно до кредитного договору № 477074-КС-003 від 25.12.2023 року (а.с. 103); копією інформаційної довідки ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічного оператора платіжних послуг Вих № 616/07 від 15.07.2024 р., відповідно до якої [PERSON] на платіжну картку [NUMBER] було перераховано 10000,00 грн. згідно Додаткової угоди від 08.01.2024 до кредитного договору № 477074-КС-003 від 25.12.2023 року (а.с. 48); Випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за договором № б/н за період 25.12.2023-10.06.2024, відповідно до якої 08.01.2024 року на карту № [NUMBER] , емітовану на ім`я [PERSON] , здійснено переказ коштів у сумі 10000,00 грн. (а.с. 104). Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.11.2022 року, позивач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, має право на здійснення таких видів економічної діяльності, як 64.92 Інші види кредитування (основний); 64.19 Інші види грошового посередництва (а.с. 34). У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. П. 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису усіма сторонами електронної правової угоди; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо доводів представника відповідача про те, що сума заборгованості по процентах є завищеною та наведення останнім власного розрахунку заборгованості, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3.2.2. Кредитного договору, сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору. Згідно п. 3.2.4. Договору, у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. З графіку платежів, встановленому в п. 3.2.3 Договору, видно, що зазначена у Графіку платежів та у Таблиці обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки є лише орієнтовною сумою до сплати за процентами за користування кредитом лише у випадку повного дотримання графіку платежів, а не остаточно визначеною сумою заборгованості за процентами за користування кредитом станом на момент закінчення дії договору. Як видно з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 32-33), проценти за кредитним договором нараховувались по зниженій процентній ставці, яка становить в день 0,56255010% - за період з 25 грудня 2023 року по 29 січня 2024 року включно з врахуванням внесеного відповідачкою 04.01.2024 року платежу в сумі 12000,00 грн. на погашення тілу кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Починаючи з 30 січня 2024 року по 09 червня 2024 року включно проценти нараховувались по стандартній процентній ставці - 2,00000000% в день. Отже, відповідачкою встановлений графік погашення заборгованості не виконувався належним чином, внаслідок чого, починаючи з восьмого дня прострочення першого планового платежу, почалось нарахування процентів за стандартною ставкою - 2,00000000% в день (в зв`язку із виникненням прострочки по Кредиту), а саме з 30 січня 2024 року по 09 червня 2024 року включно і після 10 червня 2024 року не нараховувались, а тому суд приходить до висновку, що розрахунок заборгованості за кредитним договором № 477074-КС-003 про надання кредиту від 25 грудня 2023 року, наданий позивачем, проведений правильно та у відповідності до умов вказаного договору, тоді як розрахунок, наведений представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Лишком В.А. є хибним, оскільки проведений без врахування вказаних в Договорі умов. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача послався на несправедливість умови Кредитного договору в частині непропорційно великої суми відсотків за користування кредитом. Слід зазначити, що пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору із споживачем про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Таким чином, у зазначеній нормі вказаного Закону йдеться про випадки сплати компенсації у вигляді наслідків прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх), тобто, у випадках сплати неустойки (штрафу, пені), передбачених нормами статей 549-552 Цивільного Кодексу України та які обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, та/або заходів відповідальності, передбачених статтею 625 ЦК України. У той же час, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 ЦК. Таким чином, оскільки проценти за користування кредитом є легітимною платою за користування кредитними коштами протягом періоду кредитування, то вони в будь-якому випадку не можуть відноситись до компенсаційних виплат в розумінні норм пункту 5 частини третьої статті 18 Закону «Про захист прав споживачів». Відтак, посилання відповідача на несправедливі умови договору є необґрунтованими. Що стосується доводів представника відповідачки [PERSON] - адвоката Лишка В.І. про те, що у кредитному договорі не вказано, за яку саме послугу позивач встановив комісію, умови самого договору не містять переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту, а тому обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемним відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця на встановлення комісії за надання кредиту, тому аргументи представника відповідача про незаконність стягнення комісії також не ґрунтуються на вимогах закону. Кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала кредитний договір в частині або в цілому, кредитор надав відповідачці документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки; кредитний договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] , посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, який був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідачка з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням презумпції правомірності правочинів (ст. 204 ЦК України), яка не спростована відповідачем (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010), взятих на себе відповідачкою зобов`язань за кредитним договором, які нею не виконувалися належним чином, та обов`язковості договору для сторін, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Кредитним договором у розмірі 168513,94 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 43099,92 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 120538,72 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 4875,30 грн. (а.с. 32-33). Згідно із ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України із відповідачки слід стягнути судові витрати на користь позивача в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Outcome: approved