Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

05 вересня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24943,82 гривень. У позовній заяві представник позивача вказує, що 11.02.2022 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 819843, відповідно до якого відповідачу надано кредит шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок в сумі 10000 грн, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Мета отримання кредиту для споживчих (особистих) потреб. Нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеному в кредитному договорі, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Договору. Натомість [PERSON] не виконав належним чином кредитні зобов`язання за договором, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. У подальшому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором № 819843 від 11.02.2022 року, а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача на підставі Договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» становить 24943,82 грн, із яких заборгованість за тілом кредиту 10000 грн, заборгованість за відсотками 14943,82 грн, заборгованість за комісійними винагородами 0,00 грн, заборгованість за пенею 0,00 грн. Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 819843 від 11.02.2022 року в розмірі 24943,82 грн та понесені судові витрати по справі. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30 жовтня 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - Романенко М. Е, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги прохає задовольнити в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 11.02.2022 року між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 819843. Сума кредиту (загальний розмір) складає 12500,00 гривень. Строк кредиту становить 730 днів з кінцевим терміном повернення 11.02.2024 року (включно). За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних), за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору складає 261,65% річних (а.с. 43-46). На умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (п. 1.2 Договору). Відповідно до п. 1.6 Договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 10000,00 гривень на рахунок споживача; у розмірі 2500,00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору (п. 2.1 Договору). Згідно п. 3.5 Договору, сплата процентів за перший день користування кредитом, здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. Відповідно до п. 3.1 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного в п. 1.4 Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором (Графіком платежів). Також до позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, підписаних відповідачем шляхом нанесення власноручного підпису (а.с. 48-49). На виконання умов укладеного договору Товариство перерахувало кошти на рахунок позичальника у розмірі 10000 грн (а.с. 22). Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами Договору. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість перед Банком не погашає. Станом на 03.08.2023 року за відповідачем [PERSON] по укладеному кредитному договору № 819843 від 11.02.2022 року рахується заборгованість на загальну суму 24943,82 грн (а.с. 29). 03 серпня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 0308-23, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 819843 (а.с. 30-33). На виконання умов Договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року, між «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» складено Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог (а.с. 9). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 24943,82 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 14943,82 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 11). 15.11.2023 року позивач направив на адресу відповідача письмову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24943,82 грн (а.с. 17), однак відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, при цьому позивач на підставі договору факторингу набув право грошової вимоги до боржника, тому з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором. Відповідно до положень ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім цього, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 6000 грн витрат на правничу допомогу. Згідно зі приписами ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас із змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 6000 грн, які підтверджується наданими позивачем доказами: Договором №42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в особі директора Романенка Михайла Едуардовича та Адвокатським бюро «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ»; Додатковою угодою №003181214134 до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 27 червня 2024 року на здійснення представництва та захист інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у справі щодо стягнення заборгованості з [PERSON] ; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних АБ «АНАСТАСІЇ МІНЬКОВСЬКОЇ», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості всього на суму 6000 грн; Актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року на суму 6000 грн (а.с. 10, 12, 16, 23-26). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Суд, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, враховуючи складність справи, вид та обсяг наданих послуг, характер виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в заявленому розмірі. Відповідачем не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивача та не доведено неспівмірність таких витрат. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Outcome: approved