Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] , опікуном якої вона є на підставі рішення Машівського районного суду Полтавської області від 31.01.2023, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилалася, що рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 31.01.2023 відповідач [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Зазначеним рішення суду була встановлена опіка над малолітньою [PERSON] , [INFO] , її було призначено опікуном малолітньої дитини. Зазначила, що станом на теперішній час її, [PERSON] , онука - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Посилалася, що відповідач добровільно не надає будь-якої, в тому числі матеріальної, допомоги на утримання дитини. З огляду на викладене, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Аргументи учасників справи Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-яких клопотань та заяв від відповідача до суду не надходило. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 27 серпня 2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно, 28 жовтня 2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У поданій заяві позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно з отриманою Московським районним судом м. Харкова з Єдиного державного демографічного реєстру відповіддю №754912, зареєстрованим місцем проживання відповідача [PERSON] є адреса: [ADDRESS] . Вовчанська міська територіальна громада з 10 травня 2024 року по 20 червня 2024 року була територією активних бойових дій, з 20 червня 2024 року - територією активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті АТ «Укрпошта», відділення Укрпошти у м. Вовчанську тимчасово не функціонують, що унеможливило доставлення поштової кореспонденції відповідачу. З огляду на викладене, відповідач [PERSON] повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи через розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин [INFO] народилася [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області складено актовий запис №52, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції у Харківській області. Батьками [PERSON] , [INFO] , записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 5). Машівський районний суд Полтавської області рішенням від 31.01.2023 позбавив [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] , яка народилася в місті Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, актовий запис №52 від 13.04.2016. Встановлено опіку над [PERSON] , [INFO] , та призначено її опікуном [PERSON] , [INFO] (а.с. 2-4). Згідно з копією довідки від 02.12.2022 №6334-5002365570 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . У графі «відомості про законного представника, що супроводжує малолітню дитину» зазначено: « [PERSON] » (а.с. 7). Згідно з копією довідки від 02.12.2022 №6334-5002365384 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Обставина того, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою [PERSON] не оспорюється відповідачем у справі. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Згідно зі\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному Кодексі України. Положеннями\~ст.\~150\~СК України унормовано обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 155\~СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За змістом ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 3 ст. 181\~СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст.\~182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За правилами ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За правилами ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Аналогічна норма закріплена в положеннях п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. З наведених вимог законодавства убачається, що аліменти на утримання однієї дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходжу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, є мінімальним гарантованим розміром аліментів. Як установлено судом малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом зі своїм опікуном [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини жодним чином не спростовані відповідачем під час судового розгляду. Жодних підтверджень того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , матеріали справи не містять. З огляду на те, що вимогами сімейного законодавства унормовано, що дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків, суд вважає за необхідне покласти на відповідача зобов`язання зі сплати аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини у вказаному вище розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду, а саме з 22 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору з у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved