Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит Капітал») звернулося до Суворовського районного суду м. Одеса з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги\~мотивовані тим,\~що 06\~вересня 2022\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Мілоан» укладено\~кредитний договір\~№ 7780986, відповідно до якого відповідач отримав 5\~000,00 грн, строк повернення до 21 вересня 2022 року. Позивач зазначає, що 27 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 87-МЛ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7780986 від 06 вересня 2022 року. Позивач зазначає, що ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконав, тобто не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 20\~950,00 грн. Заборгованість складається з наступного: 5\~000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 15\~000,00 грн заборгованість за відсотками, 950,00 грн заборгованість за комісією. Ураховуючи наведене, ТОВ ТОВ «ФК «Кредит Капітал» просить суд: -стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором № 7780986 від 06 вересня 2022 рок у розмірі 20 950,00 грн; - вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Процесуальні дії суду Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25 липня 2024 року справу за позовом ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за територіальною юрисдикцією на розгляд Березівському районному суду Одеської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 10 вересня 2024 року було скеровано запит на ім`я голови Розквітівської сільської ради Березівського району Одеської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . З отриманої судом 29 серпня 2024 року відповіді зареєстроване місце проживання [PERSON] є: [ADDRESS] . При цьому у відповіді зазначено, що [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований, проте не проживає. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 03 вересня 2024 року позовну заяву ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 25 вересня 2024 року у задоволенні клопотання представника ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про витребування доказів відмовлено. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» в судові засідання 25 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 06 листопада 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому у відповіді на відзив представник позивача просив розглядати справу за його відсутності. Також 16 жовтня 2024 року та 24 жовтня 2024 року від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 25 вересня 2024 року, 22 жовтня 2024 року, 06 листопада 2024 року не з`явилася, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. При цьому подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 06 листопада 2024 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України. Доводи особи, яка подала відзив на позовну заяву 16 вересня 2024 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги є необгрунтовами, підстави для задоволнення позову відсутні. При цьому зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи договір кредиту було створено в порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом, уповноваженої на те особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Наголошує на тому, що він не укладав договір кредиту, який долучено позивачем до позовної заяви, відповідно не погоджував процентну ставку та інші умови кредитування. Відтак, вважає кредитний договір неукладеним. Крім того, вважає, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 15\~000,00 грн не є співмірною сумі кредиту суперечить принципам розумності та добросовісності. Відповідач посилається на відсутність належних доказів перерахування коштів позивачльнику, відтак вважає, що позивач не довів обставин, на які він посилається у позові. Доводи особи, яка подала відповідь на відзив на позовну заяву 19 вересня 2024 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» подало відповідь на відзив [PERSON] , у якій зазначило, що доводи відповідача щодо неукладеності кредитного договору є необгрунтованими, оскільки кредитний договір було укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», докази підписання відповідачем кредитного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором долучено до матеріалів справи. Інші доводи відповідача вважає необгрунтованими, оскільки вимога щодо сплати відсотків за користування кредитом відповідає вимогам законодавства, докази переходу права вимоги за договором кредиту до позивача та перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача наявні у матеріалах справи. Фактичні обставини справи 06\~вересня 2022\~року між\~ [PERSON] \~та ТОВ\~«Мілоан» укладено\~кредитний договір\~№ 7780986, відповідно до якого відповідач отримав 5\~000,00 грн, строком на 105 днів, дата повернення до 21 вересня 2022 року. Договір укладено в електронній формі шляхом підписання [PERSON] одноразовим ідентифікатором W81338. Відповідно до платіжного доручення № 82057145 від 06 вересня 2022 року ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] кошти у розмірі 5\~000,00 грн на картку [NUMBER] . 27 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 87-МЛ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7780986 від 06 вересня 2022 року. Відповідно до витягу з Реєстру реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 87-МЛ від 27 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] на суму 20\~950,00 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Електронний договір та всі додаткові угоди до нього, підписані електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін. Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12 січня 2021 року дійшов висновку: «Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до статті 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2\~статті 76ЦПК України\~є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями\~статті\~89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Судом враховано, що укладення кредитного договору здійснювалось з урахуванням вимог частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», якою передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Так, 06 вересня 2022 року відповідач із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав договір кредитної лінії на отримання кредиту в розмірі 5 000, 00 грн. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. ТОВ «Мілоан» виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів відповідачу, а саме, кошти за кредитним договором в сумі 5 000,00 грн перераховані на банківську картку позичальника, яка зазначена ним у договорі про споживчий кредит № 7780986 від 06 вересня 2024 року. Таким чином, ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику (відповідачу) кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн., що стверджується платіжним доручення № 82057145 від 06 вересня 2022 року. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов`язань належним чином не виконував, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 20 950,00 грн, яка складається з наступного: 5 000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 15 000,00 грн заборгованість за відсотками, 950,00 грн заборгованість за комісією. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлено, що 27 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 87-МЛ, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 7780986 від 06 вересня 2022 року. Пунктом 1 частини 1 статті 512, статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, проаналізувавши зміст спірного договору, суд встановив, що кредитний договір №7780986 від 06 вересня 2022 року містить всі істотні умови передбачені законодавством України, позивач був ознайомлений зі всіма істотними умовами кредитного договору, що підтверджується електронним підписом позивача про прийняття пропозиції укласти договір, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, те що на сьогоднішній день у відповідача наявна кредитна заборгованість за кредитним договором, суд вважає доводи відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, необгрунтованими та спростованими матеріалами справи. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов та ТОВ «ФК «Кредит Капітал», до якого перейшло право вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити та стягнути з останнього на користь та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» заборгованість у розмірі 20 950,00 грн, яка складається з наступного: 5 000,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 15 000,00 грн заборгованість за відсотками, 950,00 грн заборгованість за комісією. Щодо розподілу судових витрат Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved