Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі завдані збитки в розмірі 284750,40 грн. та 4271.26 грн. судових витрат по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ПрАТ "УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" та ТзОВ «ПБС» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №06/107-68-005474/21. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпоряджанням транспортним засобом RENAULT DUSTER д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 13.08.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу RENAULT DUSTER д.н.з. [NUMBER] , та транспортного засобу BMW 3351 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі - Відповідач). Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2021 року у справі № 350/1443/21 Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. До ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № 210000446880 у розмірі 284750,40 грн. Позивачем було здійснено запит до Централізованої бази даних МТСБУ для визначення, чи була застрахована цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання ДТП. Згідно витягу з ЦБД МТСБУ цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ТДВ "СК ГАРДІАН", на підставі договору № АР-002028331. Позивачем було направлено в досудовому порядку претензію з пакетом документів для отримання страхового відшкодування, в зв`язку з ДТП, яке мало місце 13.08.2021. У відповідь на претензію ТДВ «СК «ГАРДІАН» надало відповідь, що між [PERSON] та ТДВ «СК «ГАРДІАН» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-002028331 від 13.08.2021 строк дії якого з 17:30 13.08.2021 по 12.08.2022. Транспортний засіб BMW3351 д.н.з. [NUMBER] , не забезпечено ТДВ «СК «ГАРДІАН» за жодним із договорів страхування на час скоєння ДТП, а саме 13.08.2021 о 16:08, про що співробітниками Національної поліції було складено адміністративний протокол серії БАБ № 966954 від 13.08.2021 на час фіксації ДТП. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована за жодним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, сума, яка підлягає стягненню із Відповідача складає 284 750,40 грн. Ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 02.08.2024 відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не прибув. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у його відсутності з ухваленням заочного рішення та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку визначеному ст. 247 ч. 2 ЦПК України, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак ( ст.6 ЦПК України). Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13.08.2021 о 16 год. 15 хв. у сел. Брошнів-Осада по вул. 22 Січня, [PERSON] керуючи транспортним засобом не врахував дорожню обстановку та швидкість руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Renaul Duster», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. З копії постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31.08.2021 (а.с.29-30 зворот) вбачається, що цією постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до страхового акту 210000446880 від 21.09.2021 (а.с.44) та платіжної інструкції від 23 вересня 2021 року (а.с.45) позивачем на користь ТзОВ «ПБС» сплачено 284750,40 грн. Цивільно правові відносини, які склалися між сторонами відносяться до відносин у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування завданої шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частинами 1, 2, 5 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, страховик його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування позовних вимог. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" до [PERSON] про відшкодування збитків ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і підтверджуються наданими суду доказами, які є належними та допустимими, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Таким чином, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми завданих збитків у розмірі 284750,40 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідної інструкції № ЗР080081 від 22 липня 2024 року при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4271,26 грн., що підлягає до стягнення з відповідача у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved