Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

22.05.2024 до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому позивач АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2021 у розмірі 161350,67 грн. та судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що [PERSON] , відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 12.02.2021 року отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку «Універсальна», номер - [NUMBER], строк дії - 01/25, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач [PERSON] користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки, вчиняв операції, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до Договору, що відображено у розрахунку заборгованості. Позивач зазначає, що в порушення умов Договору та ст.509,526,1054 ЦПК України, позичальник [PERSON] , зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконав. Та у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач [PERSON] станом на 13.05.2024 року має заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2021 року в сумі - 161 350 (сто шістдесят одну тисячу триста п`ятдесят) гривень 67 копійок, яка складається наступного: 139807,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21543,58 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яка до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не погашена, тому АТ КБ «ПриватБанк» змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість 161 350 (сто шістдесят одна тисяча триста п`ятдесят) гривень 67 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 139807,09 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 21543,58 грн., а також стягнути судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Міжгірського районного суду від 05.06.2024 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (а.с.78-79). В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано заяву з проханням провести судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити за викладеними у ньому підставами та обгрунтуваннями, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.85), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.95,96,101,110), а також підтверджується довідкою про доставку смс-повідмлення адресату [PERSON] за номером [NUMBER] (а.с.81,93,100,109). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позовну заяву на адресу суду відповідачем не подано, будь-яких заперечень на позов не представлено. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, за згодою позивача, на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи № 302/711/24, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону №675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 12.02.2021 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг (а.с.38-65), на підставі якої отримав кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії до 31.01.2025 року, тип картки «Універсальна» (а.с.15). 12.02.2021 року відповідач [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту та Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та погодив наступні умови договору: тип кредиту та розмір кредиту: відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн. (п.1.2. Договору); тип кредитної картки: картка «Універсальна» (п.1.2. Договору); строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотки річних: 42,0% (п.1.3. Договору); кількість та розмір платежів, періодичність внесення: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4 Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн. щомісячно, у разі прострочення з 31-го дня - 10% від заборгованості, у разі прострочення з 181-го дня - 100% від заборгованості (п.1.4. Договору). Згідно п.2.1.1.3.5. Договору (преамбула) сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойки та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі (а.с.52). Суд вважає, що підписавши заяву про приєднання до Умов та Павил надання банківських послуг за допомогою електронного підпису, відповідач [PERSON] погодився із запропонованими йому умовами кредитування, оскільки в даному випадку, всі умови та правила містяться в одному документі, а не є окремим додатком до договору. Отже, між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] шляхом підписання Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг було укладено Договір про надання банківських послуг. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позичальнику [PERSON] можливість користування кредитними коштами. З виписки про рух коштів вбачається, що відповідач [PERSON] знімав грошові кошти через банкомат, розраховувалася кредитною картою за покупки в торгових точках, здійснював переказ коштів на картки, поповнювання мобільних операторів, карток через термінали самообслуговування та інше (а.с.24-37). Крім цього, відповідач частково погашав наявну заборгованість та продовжував користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці. Всі ці операції підтверджують факт отримання кредитної картки та її використання, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Банківська виписка має статус первинною документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.12 року №578/5. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконував, передбачені умовами Договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками вносив не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.05.2024 року складає 161350,67 грн,, з яких: 139807,09 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 21543,58 грн. заборгованість за простроченими відсотками, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, доданим до позовної заяви (а.с.16-23). Кредитний договір у встановленому законом порядку позичальником не оспорювався та не визнавався недійсним, власного розрахунку заборгованості відповідачем [PERSON] не надано, відзив на позов не подано, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, щодо наявності підстав для стягнення заборгованості і розміру цієї заборгованості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Таким чином, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем [PERSON] за Кредитним договором №б/н від 12.02.2021 року, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.02.2021 року у загальному розмірі - 161 350 (сто шістдесят одна тисяча триста п`ятдесят) гривень 67 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в сумі 139807,09 грн., заборгованості за простроченими відсотками - 21543,58 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору при пред`явленні позову до суду, в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 16.05.2024 року, яка є в матеріалах справи (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved