Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] та її представник звернулись до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в [ADDRESS] . Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №040995 від 09 листопада 1999 року [PERSON] була власником земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] . 09.02.2000 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки. [PERSON] продала, а [PERSON] купила земельну ділянку площею 700 кв.м., надану для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] . 26.03.2021 державним реєстратором, за [PERSON] , було зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] . Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, співвласником земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га є [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з відсутністю спадкоємців її поховання здійснила, [PERSON] . Зважаючи, на те, що після смерті [PERSON] жодних спадкоємців заявлено не було, у спадщину ніхто не вступив, а Чернігівська міська рада на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] після смерті [PERSON] відумерлою спадщиною не визнавала. [PERSON] , мешкала разом із своєю донькою, [PERSON] , 1988 року народження , вели спільне господарство. Фактично, після смерті [PERSON] , частину земельної ділянки, яка належала покійній, [PERSON] , обробляла [PERSON] . Користуючись частиною земельної ділянки, сплачували податок на землю, посадили садок, викопали колодязь для можливого поливу городини та садку. У 2021 році на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, у [ADDRESS] , було замовлено та розроблено технічну документації із землеустрою щодо встановлення та (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,129 га. Було складено Акт погодження меж земельної ділянки, що були визначені при кадастровій зйомці з суміжними землевласниками (землекористувачами), даний акт погоджено начальником управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради. Та головою вуличного комітету. Також складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання. 28.08.2023 року [PERSON] , звернулась до Чернігівської міської ради з клопотанням про передачу їй у власність земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] . Листом від 08.09.2023 року, Чернігівська міська рада повідомила, що дана земельна ділянка відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 270 від 19.10.1999 року земельну ділянку площею 0,1375 га для ведення особистого підсобного господарства, у [ADDRESS] , було передано у приватну власність. Зауваження, про те, що [PERSON] починаючи з 2002 року (21 рік) відкрито використовувала земельну ділянку ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] , залишено без уваги та є такою, що носить форму фактичної відписки. 12.01.2024 від представника Чернігівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (а.с.26-30), відповідно до якого заявлені позовні вимоги не визнають, вважають їх необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам законодавства. Зазначають, що позивачка до Чернігівської міської ради з клопотанням про передання їй у власність земельної ділянки саме в порядку набувальної давності не зверталася, докази належного користування земельною ділянкою не надаються (в тому числі докази про сплату земельних платежів за користування землею), а отже взагалі не вбачається користування позивачкою земельною ділянкою. Крім того, звертають увагу, на не визначеність території земельної ділянки, якою користувалася позивач. 18.03.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] 11.04.2024 через систему «Електронний суд» представник відповідача подала додаткові пояснення у справі. Зазначають, що до Чернігівської міської ради з питання надання у власність 2-ї частини земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371 для ведення особистого підсобного господарства звертався [PERSON] із заявою від 16.04.2021 року, зазначивши при цьому обставини використання ним земельної ділянки. Крім того, за результатами розгляду справи №751/3898/21 за позовом [PERSON] до Чернігівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частину земельної ділянки відмовлено у задоволенні позовних вимог. Ураховуючи матеріали справи № 751/11255/23 та зазначені вище обставини, Чернігівська міська рада була обізнана про фактичних користувачів ( [PERSON] та [PERSON] ) земельної ділянки лише з 2021 року, відповідно до такого періоду добросовістність як початковий елемент заволодіння майном була відсутня підстави для визнання права власності на не визначену частину земельної ділянки за набувальною давністю відсутні. [PERSON] звернулася до Чернігівської міської ради із клопотанням про передачу у приватну власність частини земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га, загальною площею 0,064 га цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. У даному клопотанні заявником зазначено про здійснення обробітку земельної ділянки загальною площею 0,129 га, а також про сплату податку на землю. Ураховуючи зазначення, [PERSON] повідомила Чернігівську міську раду про факт користування земельною ділянкою лише у серпні 2023 року, що також не визначає підставу, згідно вимог законодавства, для визнання права власності на не визначену частину земельної ділянки за набувальною давністю. Зазначають, що [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.02.2000 року зареєстрованого у реєстрі за №2341, є власником земельної ділянки площею 700,0 кв.метрів за адресою по [ADDRESS] . За наданими копіями квитанцій платником земельного податку зазначено саме [PERSON] , а не позивачку по справі. Крім того, жодний із наданих документів не містить площу земельної ділянку за яку за обґрунтуванням позивачки сплачувався земельний податок. Квитанція від 16.08.2005, повідомлення від 12.07.2004 містять площу земельної ділянки 0,07 га, що фактично відповідає площі земельної ділянки, яка перебуває у власності [PERSON] , яка фактично і була платником земельного податку за власну земельну ділянку (а.с. 136-138, 153-155). Позовна заява надійшла до суду 18.12.2023 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 27.12.2023 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначене на 30.01.2024. Підготовче провадження у справі закрито 27.05.2024 з призначенням розгляду справи по суті на 19.07.2024, яке відкладалось через оголошені повітряні тривоги. Відповідно до\~ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Позивачка та її представник адвокат Бем Ю. Ю. в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без участі представника ЧМР, проти задоволення позовних вимог заперечує. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась. 24.09.2024 подала письмові пояснення відповідно до яких позовні вимоги просить задовольнити. Зазначає, що після смерті [PERSON] вона зі своєю донькою [PERSON] фактично користувалися земельною ділянкою, яка належала покійній. У серпні 2002 року, вона верталась у відділ безгосподарного майна при податковій міській інспекції по [ADDRESS] стосовно земельної ділянки, питання розглядалось там більше року і не було вирішене. Їй було відмовлено в задоволені даного звернення, так як на той час вже не було збережено житловий будинок на земельній ділянці так як останній згорів і не підлягав відновленню. Також, 26 вересня 2009 року зверталась до відділу земельних ресурсів Чернігівської міської ради з питання викупити дану земельну ділянку, але було отримано відмову по причині того, що на земельну ділянку було зареєстроване та не погашене право приватної власності на землю за покійною [PERSON] . Твердження представника відповідача по справі Чернігівської міської ради про їхню необізнаність щодо відкритого користування спірною земельною ділянкою безпідставним та таким, що не відповідає дійсності. Звертає увагу, що представниками Чернігівської міської ради пророблено не малу роботу по збору документів по цій справі, це вже не перший суд та не перше їх звернення, яким вони з донькою [PERSON] намагаються законним шляхом узаконити користування земельною ділянкою кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована у [ADDRESS] .Вважає, що з 2002 року моменту її першого звернення до органів влади, а також 2021 року під час розгляду справи № 751/3898/21 Чернігівська міська рада могла і мала всі можливості щодо законного вирішення питання про визнання на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована у [ADDRESS] після смерті [PERSON] відумерлою спадщиною але цього зроблено не було. По квитанціях оплати за землю боргу немає. По квитанціях суми - 1200грн оплачувались нею як за цільове призначення земельної ділянки по класифікації видів цільового призначення земель 02-01 для будівництва, ця ділянка по довідці грошової оцінки землі на основі технічної документації відноситься до класифікатора 01-03 - земля для ведення особистого підсобного господарства. Оплата податків за земельну ділянку по класифікатору 01-03 складає20 грн. Різниця по переплаті велика. Забудови на ділянці немає, по технічній документації є пунктирами відзначене місце із відповідними вимірами - де стояла хата яка згоріла. Посаджений молодий садок, для поливу зроблений колодязь на ділянці. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №040995 від 09 листопада 1999 року [PERSON] , що мешкає [ADDRESS] , передана у власність земельна ділянка площею 0,1375 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території м. Чернігова (а.с. 9). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.02.2000 року [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку площею 700,0 м2 для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться у [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 1/2 частина земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:004:0371, площею 0,129 га належить [PERSON] на праві спільної часткової власності (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 12). Згідно з довідкою вуличного комітету виконавчого комітету Новозаводської районної ради м. Чернігова №40 від 25.02.2002 року, [PERSON] здійснила поховання [PERSON] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] спадщину ніхто не прийняв, що не заперечувалось сторонами. 08.07.2021 рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова у справі 751/3898/21, яка оглянута судом, за позовом [PERSON] до Чернігівської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю на 1/2 частину земельної ділянки у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а.с. 159). 28.08.2023 [PERSON] звернулась Чернігівської міської ради з клопотанням про передання її у приватну власність частину земельної ділянки з кадастровим номером 7410100000:01:004:0371для ведення особистого селянського господарства, зазначивши, що вона починаючи з 2002 року відкрито здійснює обробку зазначеної земельної ділянки, сплачується податок за землю ( а.с.158). Згідно із листом № 6124/1-08/23 від 08.09.2023 року Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомлено [PERSON] , що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №270 від 19 жовтня 1999 року земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,1375 га для ведення особистого підсобного господарства було передано у приватну власність. Чернігівська міська рада не є розпорядником зазначеної земельної ділянки (а.с. 156, зворот). Третя особа [PERSON] сплачувала земельний податок, що підтверджується копіями квитанцій за 2003-2021 роки (а.с. 48-69). На замовлення третьої особи [PERSON] виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1290 га (а.с. 71-117). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Правові висновки про особливості набуття права власності на майно у такий спосіб, як набувальна давність, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18). Виникнення права власності за набувальною давністю ґрунтується на сукупності обставин, зазначених у частині першій ст. 344 ЦК України, а\~\~саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх зазначених умов у сукупності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено (постанова Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18)). Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини й усталену судову практику у даній галузі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Так,\~судом встановлено,\~що позивачу\~було відомо\~про власника\~майна та\~звернення \~її матері\~-\~третьої особи\~ [PERSON] \~з позовом\~до судупро визнання права власності на частину зазначеної земельної ділянки за набувальною давністю, наслідки прийняття такого рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с.159), що не заперечувалось сторонами. Саме третя особа - [PERSON] сплачувала земельний податок, що підтверджується копіями квитанцій за 2003-2021 роки і саме на замовлення третьої особи була виготовлена технічна документація не земельну ділянку площею 0, 1290 га. (а.с.48-117). Таким чином посилання позивача про обробіток, тобто користування земельною ділянкою та сплату податку за землю, спростовується наданими самим же позивачем матеріалами, та безпосередньо її зверненням до Чернігівської міської ради від 28.08.2023. Матеріали справи також містять відомості про звернення до Чернігівської міської ради [PERSON] , з приводу можливості приватизації зазначеної земельної ділянки, зазначивши при цьому обставини використання ним земельної ділянки, однак зазначена особа не залучена до участі у розгляді справи (а.с. 141-142, 156-157). Сам по собі можливий факт користування позивачем [PERSON] земельної ділянки, з 2002 року (а.с. 158), тобто у віці з 14 років, враховуючи також відомості про її стан здоров`я (а.с. 47), у суду також виникає обґрунтовані сумніви і зазначена обставина не є підставою для виникнення у неї права на частину земельної ділянки за набувальною давністю і суд не вважає що позивачка є добросовісним набувачем зазначеної частини земельної ділянки.\~ Враховуючи вищевикладене,\~позивачем не\~доведено всіх\~обставин,\~передбачених ст.\~344\~ЦК України,\~необхідних для\~набуття права\~власності за\~набувальною давністю,\~і суд\~прийшов до\~висновку про\~відмову у\~задоволенні позовних\~вимог у\~повному обсязі.

Outcome: dismissed