Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

17.06.2024 р. на адресу суду від Дарницького районного суду м.Києва за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Л.М., про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у якій позивач просить в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом грошових коштів, стягнути з відповідача на свою користь 19819,58 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 328, про стягнення знеї на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості у сумі 16645,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Шарковим О.О. було відкрито виконавче провадження та вчинялись виконавчі дії з метою його примусового виконання. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 29.06.2022 р. у справі № 753/1853/22, яке набрало законної сили, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач стягнуті за виконавчим написом грошові кошти набув безпідставно, а тому звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою від 25.06.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано, про що свідчить відповідна відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, однак подав заяву про часткове визнання позову на суму 14803,01 грн. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 20.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 328, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості у сумі 16645,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Шаркова О.О. перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 29.06.2022 р. у справі № 753/1853/22, яке набрало законної сили, виконавчий напис № 328 від 20.10.2021 р., визнано таким, що не підлягає виконанню. 24.02.2023 р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Так, заявляючи вимогу про повернення грошових коштів, стягнутих з неї у рамках вказаного виконавчого провадження, позивачем на підтвердження заявленої суми у розмірі 19819,58 грн надано копії розрахункових листів, однак з них не вбачається у графі «Штраф» визначено саме суми грошових кошті, які відраховані із заробітної плати в рахунок погашення заборгованості за цим виконавчим провадженням. Як вбачається з поданої заяви про часткове визнання позову, представник відповідача у ній зазначає, що у виконавчому провадженні на користь відповідача в рахунок погашення заборгованості приватним виконавцем перераховано 14830,01 грн, на підтвердження чого надав копію банківської виписки по рахунку від 09.09.2024 р. Отже з наданих сторонами доказів судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь відповідача фактично стягнуто в рахунок погашення заборгованості 14830,01 грн. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Враховуючи, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» примусово стягнутих з [PERSON] за виконавчим написом грошових коштів у сумі 14830,01 грн, яка підтверджується матеріалами справи, оскільки цей виконавчий напис в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 14830,01 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 906,34 грн, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15736,35 грн (14830,01 грн + 906,34 грн). Оскільки відповідач позов визнав частково, суд не вбачає правових підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у відповідності до положень ст. 142 ЦПК України.

Outcome: partial