Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно набутих коштів Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 24.08.2023 о 09год 52хв. відповідачем передано касиру Банку через лоток касової кабіни готівку для обміну доларів на гривню і платіжну картку (чорного кольору) для її поповнення. Касиром було прийнято від клієнта готівку в сумі 10 000,00 доларів США (100 купюр номіналом 100 (сто) доларів США). Далі о 09:58 24.08.2023 касир провела операцію через пос-термінал Банку на поповнення картки на суму валютно-обмінної операції. Однак, при наборі на пос-терміналі суми, яку необхідно було зарахувати на рахунок Відповідача касиром, замість 379 500,00 грн. (триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), помилково ввела суму 3 795 000,00 грн. (три мільйона сімсот дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 коп.), тобто на 3 415 500,00 грн. (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) більше від суми, яку мав отримати відповідно до проведеної валюто-обмінної операції на рахунок [PERSON] . Таким чином внаслідок помилки при вчиненні операції по зарахуванню коштів, отриманих [PERSON] від обміну валюти, останньому на рахунок було зараховано коштів на 3 415 500 (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. більше, ніж передано позивачем, тоді як валюто-обмінна операція проведена і підтверджена на суму 379 500,00 грн. (триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.). У зв`язку з вище викладеним позивач просить стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кошти в загальній сумі 3 599 937,00 грн., з яких: 3 415 500 (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - як кошти, отримані [PERSON] без відповідної правової підстави; 184 437 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять сім) грн. 00 коп.- пеня, нарахована згідно ч. 4 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги». Відповідач скористався своїм правом та надав відзив на позовну заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Стверджував, що в порядку ст. ст. 1066, 1068 ЦК України, а також відповідно до умов укладеного договору на рахунок відповідача були зараховані кошти у розмірі 3 795 000 грн., що в розумінні ч. 1 ст. 49 Закону України "Про платіжні послуги" вважається закінченою платіжною операцією, згодом у відповідності зі ст. 1071 ЦК України відповідачем були здійсненні видаткові платіжні операції, які були здійсненні в межах наявного платіжного ліміту, що відповідає положенням ч. 1 ст. 1072 ЦК України, ч. 3 ст. 46 Закону "Про платіжні послуги". Окремо звертав увагу на певні вимоги Закону "Про платіжні послуги", які на його думку дають підстави для висновку, що не можна вважати помилковим зарахування коштів, яке здійснено належним платником на рахунок належного отримувача. Позивач в свою чергу надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що поданий відповідачем відзив не ґрунтується на нормах матеріального права, що застосовуються до спірних правовідносин та обставинах справи, а позов банку є підставним, правомірним та таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, від нього надійшло клопотання, в якому просив перенести слухання справи на іншу дату, оскільки він в цей час перебуває в судовому засіданні по іншій справі. Суд, розглянувши дане клопотання відповідача, та попередні аналогічні, розцінює його як зловживання своїми процесуальними правами та штучним затягуванням процесу. Судом встановлено, що 24.08.2023 о 09:52 клієнтом [PERSON] передано касиру банку через лоток касової кабіни готівку (корінець банкнот іноземної валюти, а саме долари США) для обміну доларів на гривню і платіжну картку для її поповнення. Касир прийняла від клієнта корінець готівки номіналом 100 доларів США, порахувала на сортувальнику GFS-220-C, купюри, які викликали сумнів, додатково перевірила. Касиром було прийнято від клієнта готівку в сумі 10 000,00 доларів США (100 купюр номіналом 100 доларів США). Згідно розпорядження на встановлення курсів купівлі і продажу іноземних валют в установах АТ «Ощадбанк» від 24.08.2023 №838, курс купівлі доларів США (код валюти 840 USD) дорівнював 37,95 гривень за 1 долар, з огляду на що сума операції, пов`язаної із обміном іноземної валюти на гривню, склала 379 500,00 (триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень (операція завізована в 09:59 та оформлена документом - квитанція на купівлю-продаж НАЛ ВАЛ №1357098271725 від 24.08.2023. Далі о 09:58 24.08.2023 касир провела операцію через пос-термінал Банку на поповнення картки на суму валютно-обмінної операції. При наборі на пос-терміналі суми, яку необхідно було зарахувати на рахунок Відповідача касиром, замість 379 500,00 грн. (триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), помилково перераховано 3 795 000,00 грн. (три мільйона сімсот дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 коп.), тобто на 3 415 500,00 грн. (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) більше від суми, яку мав отримати на рахунок [PERSON] . В подальшому [PERSON] , в цей же день 24.08.2023: з 10:38 по 10:43 - знімає в АТМ (банкомат) 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень; з 10:06 по 10:20 - витрачає на розрахунки через мережу інтернет (казино, букмекери) COSMOLOT.UA - 319 800,00 (триста дев`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень; з 10:30 по 13:12 - перераховує на довільні реквізити 2 149 000,00 (два мільйони сто сорок дев`ять тисяч) гривень; з 15:14 по 15:16 - перераховує кошти через UKR KYIV MOBILE BANKING в сумі 220 000,00 (двісті двадцять тисяч) гривень; Листом №122.14-16/60550/2023 від 25.09.2023 Банк повідомив Відповідача про помилкову платіжну операції, обов`язок останнього повернути кошти та надав реквізити рахунку для зарахування коштів /а.с.18-36/. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Отже у Відповідача, на підставі ч. 3 ст. 11, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України виник обов`язок повернути Позивачу безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти в сумі 3 415 500 (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., а у Позивача право вимагати їх повернення Відповідачем. Однак, кошти на рахунок Банку та і не повернуто. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи було це результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Аналіз ст. 1212 ЦК України і змісту цього інституту цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.06.2018 у справі № 212/3593/16-ц, провадження 61-60св17; від 20.03.2019 у справі № 634/727/16-ц, провадження № 61-21749св18. Поряд з тим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18) міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави- це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Вищенаведене дає підстави вважати, що в даному випадку у Відповідача виникли зобов`язання з повернення безпідставного набутого майна Позивачу, адже існують три необхідні умови, а саме: а) протиправне набуття або збереження майна - Відповідач неправомірно набув грошові кошти в сумі 3 415 500 (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., що підтверджується доказами, які є додатком до даного позову, в т.ч. й випискою по рахунку № [NUMBER] , відкритому [PERSON] в АТ «Ощадбанк»; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, в даному випадку Позивача, що підтверджується також доказами, які є додатком до даного позову, в т.ч. й випискою по рахунку № [NUMBER] , відкритому Відповідачу в АТ «Ощадбанк»; в) відсутністю правової підстави для набуття та збереження майна Відповідачем, тобто це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який не ґрунтується на прямій вказівці закону. Отже, відсутність правової підстави для набуття Відповідачем та збереження ним майна (коштів) полягає у тому, що відсутні будь-які зобов`язальні правовідносини між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] , які б слугували підставою для отримання останнім 24.08.2023 від Банку коштів в сумі 3 415 500 (три мільйони чотириста п`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., а отже такі (кошти) набуті Відповідачем без достатньої правової підстави та мають бути повернені АТ «Ощадбанк». Згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги», неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг. Разом з тим, згідно частин 1, 2 ст. 509 ЦК України,зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За розрахунком позивача, у зв`язку із неповерненням Відповідачем у добровільному порядку коштів, отриманих без достатньої правової підстави, останній, в силу наведених вище норм матеріального права, зобов`язаний сплатити АТ «Ощадбанк» пеню в розмірі 184 437,00 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. При цьому, згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Водночас ч. 4 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги» регламентовано, що у разі порушення строку, встановленого частиною першою цієї статті, неналежний отримувач зобов`язаний повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, та сплатити надавачу платіжних послуг пеню в розмірі 0,1 відсотка цієї суми за кожний день від дати завершення такої платіжної операції до дня повернення коштів на рахунок, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції. Період з 25.08.2023р. до 17.10.2023р. Сума не повернута належним отримувачем - 3 415 500,00 грн. Розмір пені, зазначений у ч. 4 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги»: Розрахунок здійснюється за формулою: Пеня = С x РП x Д : 100, де С - Сума неповернута неналежним отримувачем, РП - розмір пені, зазначений в ч. 4 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги», Д - Кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання з 25.08.2023 р. до 17.10.2023р. - 3 415 500,00 x 0.1 x 54 : 100; кількість днів у періоді - 54; сума - 184 437,00 грн. Дослідивши матеріали справи, вищевказані докази в тому числі відео з диску, та письмові пояснення свідка, в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved