Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову вказала, що з 29 березня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Мають спільних з відповідачем дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які перебувають на її утриманні. Зазначає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Проте відповідач тривалий час не проживає разом із ними, не дає коштів на утримання дітей, не займається їх вихованням. Тому просить суд стягнути аліменти у визначеному розмірі у частці від його доходу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні вказав, що згоден сплачувати аліменти на дітей у розмірі 1/4 частки від свого доходу, а не в 1/2 частці від свого доходу. Зазначив, що працює неофіційно на каменеобробці, має дохід до 12 000 грн. на місяць. Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку Судом встановлено, що 29 березня 2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській обаласті, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис 25. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] , актовий запис №141, серії [NUMBER] , актовий запис №11, серії [NUMBER] , актовий запис №22, серії [NUMBER] актовий запис 6. З акту депутата Коростишівської міської ради від 01.08.2024 року №1650 слідує, що позивач [PERSON] разом із дітьми проживає за адресою: [ADDRESS] . З червня 2024 року фактично не проживає із чоловіком. Частинами 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, слідує, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно положень ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`ята матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні. Відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що він здійснює утримання своїх дітей. Відомості про наявну домовленість між сторонами щодо способу виконання своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей відсутні. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні вказав, що працює неофіційно та отримує дохід близько 12 000 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість заробляти кошти та сплачувати аліменти у розмірі необхідному для забезпечення достатнього рівня життя, фізичного та культурного розвитку своїх дітей. Суду не надано доказів неналежного стану його здоров`я чи матеріального становища, наявність утриманців та обставин, які б вказували на неможливість останнім сплачувати аліменти в такому розмірі. На відповідача, як батька, покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання своїх чотирьох дітей, тому суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. У зв`язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки доходу [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.181,182,183 СК України,

Outcome: approved