Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.07.2013 Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис\~№310; просить відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивує тим, що 19.07.2013 між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №310. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом періоду подружнього життя між сторонами часто виникали непорозуміння через різні погляди на життя, сімейні відносини не склалися, що призвело до постійних сварок, та як наслідок фактичного припинення між ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що сенсу підтримувати подальші сімейні відносини немає. Майновий спір та спір про місце проживання дитини відсутній. Позивачу судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Крім того, просить після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи судом повідомлявся, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає, та не заперечує проти їх задовлення. Згідно із ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 липня 2013 року у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис\~№310, що підтверджується оригіналом свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.9/ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.10/. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, тобто сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомостей, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст.\~21\~Сімейного кодексу\~України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Зі змісту ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України\~вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст.\~113\~Сімейного Кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити її дошлюбне прізвище. Враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони на розірванні шлюбу наполягали, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Позивач бажає\~після розірвання\~шлюбу іменуватися\~дошлюбним прізвищем\~« [PERSON] »,\~відтак,\~суд вважає\~за необхідне\~відновити її дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Понесені позивачем судові витрати підтверджуються квитанцією від 17.09.2024 про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.\~141, ч. 1 ст.\~142 ЦПК України,\~та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн. (50 відсотків від загального розміру судового збору).

Outcome: approved