Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся в суд із наведеним позовом до [PERSON] , мотивуючи його тим, що 06 листопада 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1950. У цьому шлюбі народився син: [PERSON] , [INFO] . Як зазначив [PERSON] , спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння у відносинах, різними поглядами на сімейні цінності та ведення спільного господарства. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, на даний час шлюб носить формальний характер і надій на його збереження немає. У зв`язку із наведеним позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований 06 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1950. 15.10.2024 року на адресу Косівського районного суду надійшов відзив на позовну заяву. [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі. Разом з тим, відповідач у відзиві просила визначити місце проживання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з нею, [PERSON] , а також залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с.17). У відповіді на відзив позивач [PERSON] просив суд визначити місце проживання сина, [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] (а.с.21-22). Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, однак у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак у відзиві просила проводити розгляд справи без її участі. Позов визнала у повному обсязі (а.с.17). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.10.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 11.11.2024 року. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 листопада 2014 року, сторони зареєстрували шлюб 06 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1950 (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2015 року сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Відповідно до інформації, наданої Косівською міською радою Косівського району, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не проживають разом та не підтримують сімейних відносин. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердив у тексті позовної заяви. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, небажання позивача надалі підтримувати сімейні взаємовідносини, а також те, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач просила визначити місце проживання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , з нею, [PERSON] . З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, адже у прохальній частині позовної заяви [PERSON] заявляв одну вимогу розірвати шлюб між сторонами. Стосовно вимоги відповідача у відзиві на позовну заяву щодо визначення місця проживання дитини з нею, то суд зазначає, що в такому випадку сторони не позбавлені права звернутися в суд з відповідним позовом з наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги. Окрім того, у відзиві на позовну заяву [PERSON] просила також залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) проводить відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи за місцем її проживання. Таким чином, з питань зміни прізвища після розірвання шлюбу відповідачу потрібно в позасудовому порядку звернутися в орган державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання. Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу; згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, і задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп., сплачений нею під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved