Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 14.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1130; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільно не проживають і подальше примирення не можливе. Дитина проживає разом з позивачем, яка не має фінансового доходу, який би надавав їй можливість повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 25.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 14.08.2012\~року сторони\~уклали шлюб,\~зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції , актовий запис №1130, від якого у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач матеріальну допомогу у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Враховуючи, що сімейне життя сторін не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними та стягувати з відповідача аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved