Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Позивач ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 435084 від 11.06.2019 року, яка виникла станом на 10.10.2019 р., у розмірі 12522,00 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість з тіла кредиту, 9522,00 грн. відсотків за користування кредитними коштами. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.06.2019 р. між ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНАС» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту №435084 в електронному форматі, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав позику у розмірі 3000 грн., строком на 30 днів до 11.07.2019 р. включно, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] (транзакція efb5466a-6d12-433f-a525-3ecab8db5f7f) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,58% від суми кредиту за кожен день користування у межах строку повернення коштів та 3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення позики (відповідні ставки зазначені в п.1.2. договору). Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору, відповідач зобов`язувася сплатити борг у повній сумі, а також суму нарахованих процентів у розмірі 1422,00 грн. у строк до 11.07.2019 р. Відповідно до умов договору були нараховані відсотки за користування кредитом, які розраховуються за формулою: сума боргу *ставка відсотків* кількість днів = сума відсотків до сплати. Крім того, у відповідності до п.1.8., 3.5. та 3.9. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом, та нараховуються до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь якому випадку не більше 90 календарних днів, та становлять 3% від суми несвоєчасно повернутого фінансового кредиту за кожний день користування фінансовим кредитом. Станом на 11.07.2019 р. відповідач борг в сумі 3000,00 грн. та нараховані відсотки у сумі 1422,00 грн. не погасив, договір не пролонгував, тобто з 12.07.2019 р. наявне прострочення за договором фінансового кредиту №435084 від 11.06.2019 р. Станом на останній день, за який належно нараховувати відсотки відповідно до договору 10.10.2019 р. заборгованість відповідача перед ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС» склала 3000,00 грн. суми основного боргу та 9522,00 грн. відсотків за користування кредитом на умовах договору. 11.08.2020 р. ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС» уклало з ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» договір факторингу №Ф11082020. Відповідно до діючого договору право вимоги №1 від 17.08.2020 р. за п.208 відповідно передано право стягнення коштів. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором № 435084 від 11.06.2019 року, станом на 10.10.2019 р. в розмірі 12522 грн., з яких 3000,00 грн. заборгованість з тіла кредиту, 9522,00 грн. відсотки за користування кредитними коштами та судові витрати у розмірі 2481,00 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 11.06.2019 року між ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір фінансового кредиту № 435084. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав позику у розмірі 3\~000,00 грн., строком на 30 днів до 11.07.2019 року включно, з можливістю автопролонгації на 90 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] (транзакція efb5466a-6d12-433f-a525-3ecab8db5f7f ) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,58% від суми кредиту за кожен день користування у межах строку повернення коштів та 3,00% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення позики. 11.08.2020 року ТОВ «Ультра Фінанс» уклало з ТОВ «Ум Факторинг» договір факторингу № Ф11082020. Відповідно до діючого договору право вимоги до відповідача було передане позивачу. 12.10.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. на запит позивача було зроблено виконавчий напис №10018. Відповідно до цього нотаріального напису необхідно стягнути з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором No435084 від 11.06.2019 року, укладеним ним із ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ». Стягнення заборгованості проводилось за період з 11.07.2019 року по 17.08.2020 року. Сума повної заборгованості складає 12522 гривень, в тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить 3000 гривень, заборгованість по відсоткам становить 9522 гривень. На підставі вищевказаного нотаріального напису 05.11.2020 р., було відкрито виконавче провадження №63517018, в рамах якого з відповідача на користь Ппозивача не було стягнуто ніяких коштів. В подальшому відповідач подав до позивача позов про визнання нотаріального напису №10018 від 12.10.2020 р. таким, що не підлягає виконанню. В межах справи №205/1231/21 було прийнято рішення від 20.12.2021 р., відповідно до якого виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. 12.10.2020 року, який зареєстрований в реєстрі за № 10018, було визнано таким, що не підлягає виконанню. На підставі цього рішення виконавче провадження стосовно [PERSON] №63517018 було закрите. На підставі вищевказаного рішення було відкрито виконавче провадження №70899408 від 02.02.2023 відповідно до якого ТОВ УМ Факторинг сплатив на користь [PERSON] 908,00 гривень, понесених ним судових витрат по справі №205/1231/21. Після того, як нотаріальний напис №10018 від 12.10.2020 р. був визнаних таким, що не підлягає виконанню позивач 01.06.2022 р. звернувся до відповідача з даним позовом. В матеріалах справи є банківська виписка по банківській картці відповідача, а саме - лист №20.1.0.0.0/7-221027/13479 від АТ «ПРИВАТБАНК», яка містить виписку з банківського рахунку відповідача за період з 11.06.2019 року по 21.06.2019 р. включно. Відповідно до виписки, вбачається, що на банківську картку відповідача 11.06.2019 р. о 10:06 годині дійсно було зарахована сума 3000,00 грн. Також доказом отримання відповідачем кредитних коштів є лист від ТОВ Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №050922-4 від 05.09.2022 р., в якому зазначено повний номер банківської картки відповідача № [NUMBER] , що повністю збігається з номером банківської картки відповідача, вказаної у виписці по рахунку, наданою АТ ПРИВАТБАНК, що підтверджує приналежність картки на яку було здійснено перерахування/ зарахування кредиту в межах кредитного договору №435084 від 11.06.2019 р. відповідачу. Також цим листом зазначено, що перерахування коштів здійснювалося без відкриття рахунку в безготівковій формі та без платіжного доручення. Наголошує, що виписка банківського рахунку є належним доказом при вирішенні питання надання кредиту. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору, 1.3. договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту перерахування кредитодавцем грошових коштів на картковий рахунок банківської платіжної картки позичальника, номер якої було вказано позичальником при реєстрації на веб-сайті кредитодавця ultracash.com.ua. Зарахування кредиту на власну карту відповідача, підтверджує той факт, що відповідач знав про кредит та витратив кошти на власні цілі. Без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, без здійснення входу відповідача на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету укладання договору між сторонами є технічно неможливим. Належних і документальних доказів на спростування тверджень позивача щодо наявності на договорі електронного цифрового підпису одноразового ідентифікатора відповідачем не надано. 11.08.2020 року ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС» та ТОВ УМ Факторинг було укладено договір факторингу №Ф11082020 та підписано витяг із реєстру прав вимог № 1. Відповідно до цих документів до позивача перейшло право вимоги до відповідача (доказ наявний в матеріалах справи). З наведеного вбачається, що позивачу були передані права вимоги не лише по стягненню тіла кредиту, а й відсотків за користування кредитними коштами. Зокрема п.1.4. Договору факторингу зазначає: борг- означає суми грошових коштів, належних до сплати клієнту боржниками за кредитним договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили. Також вищевказаним договором факторингу передбачений п.2.2., який зокрема передбачає: ...Разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором.. Ця умова передбачає передачу від первісного кредитора до позивача право вимоги до боржників як тіла кредиту так й відсотків за користування кредитом, як то й передбачено кредитним договором. Пунктом 3.7. кредитного договору, укладеного між первісним кредитором й відповідачем передбачено: У випадку прострочення сплати платежів за Графіком розрахунків, проценти за користування кредитом нараховуються до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту допущення прострочення сплати. У зв`язку з тим, що відповідачем не було здійснено жодного платежу ні на користь первісного кредитора ні на користь позивача, позивачем було здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням нарахування відсотків відповідно до п. 3.7. кредитного договору. ч.7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (набув чинності 24.12.2023 р.), Звертає увагу суду, що спірний кредитний договір укладено 11.06.2019 р., а позивач звернувся до суду 01.06.2022 р. тобто застосувати до даного спору норму матеріально права, яка не регулювала ці правовідносини на момент їх встановлення та на момент звернення до суду в силу положень ст. 58 Конституції України не можливо. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» 12 522,00 грн., з яких 3 000,00 грн. - заборгованості з тіла кредиту, 9 522,00 грн. - відсотків за користування кредитними коштами та понесені судові витрати. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] , надала суду відзив на позовну заяву, згідно якого, зазначила, що заперечує проти задоволення вимог позивача, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. 12.10.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 10018 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість в розмірі 12522,00 грн. та 1000,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 435084 від 11.06.2019 р., укладеним із ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.07.2019 р. по 17.08.2020 р. Сума заборгованості складає 12522,00 грн., в тому числі: заборгованість по основному боргу 3000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 9522,00 грн.; за вчинення виконавчого напису 1000,00 грн. ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» пред`явив виконавчий напис № 10018 від 12.10.2020 р. для виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Яцишина А. М., на підставі якого приватний виконавець 05.11.2020 р. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 63517018. Звертає увагу, що позовна заява ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» від 01.06.2020 р., так само як виконавчий напис № 19861 від 04.06.2020 р. охоплює період 11.07.2019 р. по 17.08.2020 р. Наявність виконавчого напису № 10018 від 12.10.2020 р. про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, припиняє правовідносини сторін кредитного договору, звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625, тільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог - ЦК України. Таким чином, ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись в жовтні 2020 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького І.В. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12522,00 грн. Такими діями кредитор ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився 12.10.2020 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В., вчинивши виконавчий напис № 10081, який на даний час перебуває на виконанні у приватного виконавця. Крім того, з наданого позивачем договору фінансового кредиту, вбачається що він не підписаний за допомогою цифрового підпису. Належним та достовірним доказом проведення безготівкового розрахунку є відповідний платіжний документ, передбачений положеннями Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22, заповнений відповідно до вимог цього нормативного документу, та який містить відповідні відмітки про виконання цього платіжного документа банком платника та Закону України «Про платіжні системи та и коштів України». В матеріалах справи відсутні докази видачі кредитних коштів. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», у зв`язку з відсутністю підстав для її задоволення та розглянути справу без участі сторони відповідача. Представник позивача [PERSON] , надала суду відповідь на відзив, згідно якого зазначила, що наявність виконавчого напису № 10018 від 12.10.2020 р. про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за не виконання грошового зобов`язання. На теперішній час виконавчий напис № 10018 від 12.10.2020 р. рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 205/1231/21 від 20.12.2021 р. року визнаний таким, що не підлягає виконанню та не має жодної юридичної сили. Зміна кредитора відбулась відповідно до договору факторингу № Ф11082020 від 11.08.2020 року, який підписаний між ТОВ «Ультра Фінанс» та ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» та реєстру прав вимоги № 1 від 17.08.2020 року, витяг наявний в матеріалах справи. Вказаний договір відповідачем не оскаржений, а тому має юридичну силу. Сторони по договору факторингу затвердили зразки форм, які вони підписують для виконання умов договору факторингу. В матеріалах справи знаходиться витяг з реєстру прав, який був зроблений відповідно до вимог відповідно до п.12 глави 11 розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» від 18.06.2015 року №1000/5. Щодо тверджень відповідача про не підписання договору фінансового кредиту за допомогою цифрового підпису. Відповідач зареєструвався на веб-сайті позивача в мережі Інтернет https://ultracash.ua/ для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив особу шляхом фотофіксації особи з ідентифікаційним документом, підтвердив номер мобільного телефону, підтвердив факт належності банківської картки йому та ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. В подальшому для здійснення підпису Відповідачу був направлений на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у повідомлення, та відповідно відповідач ввів цей пароль у ІТС та натиснув відповідну кнопку «Підтвердити», чим підтвердив акцептування Договору. На підтвердження отримання акцепту Кредитор перерахував кошти на зазначену Відповідачем картку (довідка про ідентифікатор і номер транзакції наявні у матеріалах справи). Тільки після акцептування умов договору особі були перераховані кошти позики. Тобто підписання договору фінансового кредиту № 435084 від 11.06.2019 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Договору та отриманням кредиту. Окрім того замовлені кошти були переказані на рахунок Відповідача у день підписання договору, тобто 11.06.2019 року через систему грошових переказів Way for pay (ТОВ ФК «Вей фор пей») з відповідним ідентифікатором. Кошти були витрачені Відповідачем, чим він підтвердив факт укладення договору. Загалом сукупність дій, перерахована вище, яка була здійснена Відповідачем до того як кошти могли б бути перераховані на його картку, підтверджує відсутність помилки та наявність волевиявлення особи на укладення договору фінансового кредиту, та спрямованість його дій на отримання коштів та їх використання. Слід звернути увагу на те, що Відповідач не спростовує наявність платіжної картки № [NUMBER] та не надає докази шахрайських дій відносно нього, не спростовує свої персональні дії. Окрім того Позивачу відомі всі персональні дані Відповідача, а також належність платіжної картки № [NUMBER] Відповідачу. Вся ця інформація підтверджує, що Відповідач вчиняв всі вищезгадані дії для отримання кредитних коштів. Щодо тверджень відповідача відсутності в матеріалах справи належних та достовірних доказів видачі кредитних коштів. Позивач з вказаним твердження відповідача не погоджується, та вважає його таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Згідно виписки наданою АТ КБ «Приватбанк» від 16.09.2022 року, що міститься в матеріалах справи, відповідачу 11.06.2019 року було дійсно перераховано кредитні кошти у розмірі 3000 грн. Представники третіх осіб ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ФОР ПЕЙ» належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, не повідомили суду про причини неявки в судове засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.06.2019 між ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] укладено договір фінансового кредиту № 435084 в електронній формі. За цим договором відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідач отримав кредит на строк 30 днів, до 11.07.2019 р. включно, та погодився зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,58 % від суми кредиту за кожен день користування ним у межах строку кредитування та 3,00 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення (п. 1.2, 1.4 договору). Суд встановив, що відповідач підписав договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (5614). Кредитні кошти переказані відповідачу в день підписання договору 11.06.2019 р. через систему грошових переказів «Way For Pay» на його платіжну картку № [NUMBER] (транзакція efb5466a-6d12-433f-a525-3ecab8db5f7f). Вказані обставини підтверджуються копією договору фінансового кредиту № 435084 від 11.06.2019 р. з доданим до нього графіком розрахунків (а.с.16-17 також зв.ст.), інформацією ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» про перерахування грошових коштів на банківську платіжну картку відповідача № [NUMBER] , наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по картці № [NUMBER] , що належить відповідачу, яка підтверджує, що 11.06.2019 р. на вказану картку зараховано переказ на суму 3000,00 грн. (а.с.128-135). У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у сумі 12522,00 грн., що складається з 3000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9522,00 грн. відсотків за користування кредитними коштами. Згідно розрахунку відсотків (а.с.13) борг відповідача по сплаті відсотків за ставкою 1,58 % у межах строку кредитування становить 1422,00 грн. (3000,00 грн. х 1,58 % = 47,4 х 30 днів) період з 11.06.2019 р. по 11.07.2019 р.; борг по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 3,00 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 90 календарних днів (п. 3.9 договору), складає 8100,00 грн. (3000,00 грн. х 3 % = 90 х 90 днів) період з 12.07.2019 р. по 10.10.2019 р. Суд встановив, що 11.08.2020 р. ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС» уклало з позивачем ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» договір факторингу № Ф11082020, відповідно до якого позивач згідно реєстру прав вимоги № 1 від 17.08.2020 р. за п.208 отримав право вимоги за кредитним договором з відповідачем у розмірі 12522,00 грн. (а.с.14, 65). Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав зазначене повідомлення про відступлення права вимоги має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2\~ст.625 ЦК України). Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію», який набрав чинності 30.09.2015 р., на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частина 12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 цього Закону\~визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п.6 ч.1\~ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до вимог ч.2\~ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням викладеного суд вважає голослівним твердження відповідача щодо відсутності в матеріалах справи належних та достовірних доказів видачі кредитних коштів та приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення. Щодо твердження відповідача про наявність виконавчого напису № 10018 від 12.10.2020 р. про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, припиняє правовідносини сторін кредитного договору, звільняє боржника від відповідальності за не виконання грошового зобов`язання та позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою стаття 625 ЦК України зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. 526, 599 ЦК України, суд зазначає про таке. В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 357/5125/16-ц (провадження № 61-15142сво18) зазначено, що: «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.» Таким чином, наявність виконавчого напису № 10018 від 12.10.2020 р. про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за не виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтями 599, 600, 601, 604-609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються у разі: виконання, проведеного належним чином; за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо); зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги; за домовленістю сторін; внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора; поєднанням боржника і кредитора в одній особі; неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає; смерті фізичної особи; ліквідації юридичної особи. Таким чином, у відповідача відсутні підстави для звільнення боржника від відповідальності за не виконання грошового зобов`язання. Крім того, судом встановлено, що 12.10.2020 р. приватним нотаріусом Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №10018, про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», за кредитним договором №435084 від 11.06.2019 р., укладеним із ТОВ «УЛЬТРА ФІНАНС», правонаступником якого є ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ», за період з 11.07.2019 р. по 17.08.2020 р. в сумі 12522,00 грн., що складається з 3000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9522,00 грн. відсотків за користування кредитними коштами. За вчинення цього напису нотаріусом отримано 1000,00 грн., які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» складає 13522,00 грн. (а.с.153-154) 05.11.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Яцишиним А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим написом (а.с.148-150, 151). Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська у справі № 205/1231/21 від 20.12.2021 року виконавчий напис № 10018 від 12.10.2020 р. визнаний таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим 23.01.2023 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Яцишиним А.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63517018 за даним виконавчим написом (а.с.229-220), а тому будь які посилання відповідача про наявність виконавчого напису є безпідставними. Крім того, 02.02.2023 р. державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Полінкевичем О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70899408 за виконавчим листом №205/1231/21, виданим 26.04.2022 р. Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 908,00 грн. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на теперішній час стан ВП № 70899408 про стягнення з ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» на користь [PERSON] завершено Шевченківським ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ). Таким чином, посилання представника відповідача у відзиві, що наявність визнання незаконним виконавчого напису є підставою для відмови у задоволенні позову, спростовується дослідженими судом письмовими доказами. З огляду на вимогу ч.1\~ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved