Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Верховної Ради України (далі - відповідач) про захист честі, гідності та ділової репутації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23 лютого 2023 року Верховна Рада України, згідно з висновком Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та організації роботи Верховної Ради України про питання дотримання народним депутатом України [PERSON] дисципліни та норм депутатської етики (про висловлювання на пленарному засіданні Верховної Ради України 07 лютого 2023 року), прийняла рішення про позбавлення народного депутата України [PERSON] брати участь і довести таке рішення до відома виборців через газету «Голос Країни». Вказане рішення було опубліковано в газеті «Голос України». Позивач вважає, що рішення Верховної Ради України про відсторонення позивача від участі в одному пленарному засіданні, яке було опубліковано в «Голосі України», підірвало довіру виборців до нього, як до народного депутата України, та вплинуло на його ділову репутацію, оскільки поставило під сумнів його професійну компетентність та особисті якості. Вказана обставина також встановлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року у справі № 990/41/23. Звертає увагу на те, що рішення про відсторонення позивача від участі в одному пленарному засіданні було визнано протиправним та скасовано рішенням Касаційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року справа № 990/41/23, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року, але інформація про скасування вказаного рішення не доведена до виборців, що порушує честь, гідність та ділову репутацію позивача. З урахуванням викладеного, позивач просить суд: - зобов`язати Верховну Раду України опублікувати в газеті Верховної Ради України «Голос України» оголошення про ухвалення судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Верховної Ради України про позбавлення народного депутата України [PERSON] брати участь в одному пленарному засіданні дев`ятої сесії Верховної Ради України ІХ скликання; - зобов`язати головуючого на пленарному засіданні Верховної Ради України під час пленарного засідання оголосити про ухвалення судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Верховної Ради України про позбавлення народного депутата України [PERSON] права брати участь в одному пленарному засіданні Верховної Ради України, прийнятого 23 лютого 2023 року на пленарному засіданні дев`ятої сесії Верховної Ради України ІХ скликання; - судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В. від 23 січня 2024 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 05 березня 2024 року. У березні 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну, відповідно до якого вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог. Зазначає, що позивачем не доведено наявності порушеного права та обрано спосіб захисту порушеного немайнового права, який не відповідає Главі 3 ЦК України, адже суд не може зобов`язати Верховну Раду України діяти у спосіб не передбачений Конституцією та законами України. Разом із відзивом від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що позовна заява [PERSON] , з якою він звернувся до Печерського районного суду м. Києва, подана до того самого відповідача (парламенту), з тих самих підстав («що спірне рішення завдало шкоди його честі, гідності та діловій репутації»), та про той самий предмет (позовні вимоги «нового» позову ідентичні тим, щодо яких за результатами розгляду справи суд прийняв рішення про відмову в їх задоволенні, тобто Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не відмовив у відкритті провадження у справі, не передав за підсудністю або закрив провадження у справі), а остаточне рішення у справі № 990/41/23 набрало законної сили. Виходячи з вищезазначеного, у суду наявні всі підстави для закриття провадження у справі. У березні 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій заявник просить ухвалити рішення про задоволення позову. Зазначає, що інформація про позбавлення народного депутата, за порушення ним дисципліни й етичних норм, права брати участь у пленарних засіданнях Верховної Ради України, яка була повідомлена невизначеному колу осіб шляхом її оприлюднення у газеті «Голос України», вплинула на довіру виборців до народного депутата та його ділову репутацію, оскільки ставить під сумнів професійну компетентність такого народного депутата. Вказана обставина встановлена постановою Великої Палати Верховного Суду 09 листопада 2023 року у справі № 990/41/23, у свою чергу предметом розгляду у вказаній справі було скасування протиправного рішення Верховної Ради України. Як встановлено постановою Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року у справі № 990/41/23 скасоване неправомірне рішення завдало шкоди честі, гідності та ділової репутації [PERSON] . Тому в даному випадку єдиним належним та ефективним способом захисту є подача позовної заяви про захист честі, гідності та ділової репутації, яка має бути відновлена шляхом зобов`язання Верховної Ради України опублікувати в газеті «Голос України» оголошення про ухвалення судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Верховної Ради України про позбавлення народного депутата України [PERSON] права брати участь в одному пленарному засіданні Верховної Ради України, прийнятого 23 лютого 2023 року на пленарному засіданні дев`ятої сесії Верховної Ради України ІХ скликання та зобов`язання головуючого на пленарному засіданні Верховної Ради України під час пленарного засідання оголосити про ухвалення судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення Верховної Ради України про позбавлення народного депутата України [PERSON] права брати участь в одному пленарному засіданні Верховної Ради України, прийнятого 23 лютого 2023 року на пленарному засіданні дев`ятої сесії Верховної Ради України ІХ скликання. Тому що саме в такий спосіб вказана інформація була доведена до невизначеного кола осіб. Обраний спосіб захисту втілить мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто буде повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає виконанню, не дивлячись на наявність або відсутність повноважень спікера Верховної Ради, передбачених статтею 27 Регламенту Верховної Ради України. У березні 2024 року від представника позивача надійшло заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що Касаційний адміністративний суд в своєму рішенні по справі № 990/41/23 зазначив, що завдання честі, гідності і діловій репутації народного депутата України, не були предметом розгляду і доказування в цій справі, тож колегія суддів не має обґрунтованих і законних підстав для того, щоб задовольнити вимоги, про які тут мовиться. Зазначає, що підстави для закриття позовного провадження в розумінні статті 255 ЦПК України відсутні так як предмет і підстава позову хоч і мають причинно наслідковий зв`язок між собою, але по суті є різними. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі - відмовлено. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 травня 2024 року. На підставі розпорядження керівника апарату від 07 травня 2024 року, у зв`язку з перебуванням судді Батрин О.В. на довготривалому лікуванні здійснено повторний автоматизований розподіл та визначення суддю для розгляду справи та передано згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Хайнацького Є.С. від 08 травня 2024 року справу № 757/483/24-ц прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 01 серпня 2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2024 року оголошено у справі перерву до 04 листопада 2024 року. В судовому засіданні 04 листопада 2024 року представник позивача вимоги позову підтримав та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 04 листопада 2024 року вимоги позову не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 23 лютого 2023 року Верховна Рада України, згідно з висновком Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та організації роботи Верховної Ради України про питання дотримання народним депутатом України [PERSON] дисципліни та норм депутатської етики (про висловлювання на пленарному засіданні Верховної Ради України 07 лютого 2023 року), прийняла рішення про позбавлення народного депутата України [PERSON] брати участь в одному пленарному засіданні Верховної Ради України і довести таке рішення до відома виборців через газету «Голос Країни». Вказане рішення було опубліковано в газеті «Голос України». Рішення про відсторонення позивача від участі в одному пленарному засіданні було визнано протиправним та скасовано рішенням Касаційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року справа № 990/41/23, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року. Позивач вважає, що рішення Верховної Ради України про відсторонення позивача від участі в одному пленарному засіданні, яке було опубліковано в «Голосі України» підірвало довіру виборців до нього, як до народного депутата та вплинуло на його ділову репутацію, оскільки поставило під сумнів його професійну компетентність та особисті якості. Публічний статус позивача враховуються судом під час розгляду вказаної справи. За приписами четвертої статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації. Згідно зі статтею 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Так, приписами статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, серед іншого, честь, гідність і ділова репутація. Згідно зі статей 297, 299 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, а також на недоторканність своєї ділової репутації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі, ділової репутації. Разом з тим, у відповідності до положень частини четвертої статті 277 ЦК України, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 13, 15 постанови «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року за № 1, судовий захист гідності, честі та ділової внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації слід розуміти: викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України). Згідно зі статтею 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статтею 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Проаналізувавши підстави заявленого позивачем позову, суд встановив, що спірне рішення про позбавлення народного депутата України [PERSON] права брати участь в одному пленарному засіданні Верховної Ради України є проявом управлінської діяльності Верховної Ради України стосовно народного депутата України, наслідком якої стало те, що позивач був безпідставно обмежений у можливості здійснювати свої повноваження, та не спрямоване на поширення недостовірної інформацію з метою приниження ділової репутації позивача, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову про захист честі, гідності та ділової репутації. При цьому, позивачем не було надано жодних доказів суду, які б свідчили про наявність такої шкоди та причинного зв`язку між шкодою і рішенням Верховної Ради України. З цих мотивів немає потреби розглядати інші доводи представника позивача, якими вона обґрунтувала позовні вимоги в цій частині. За таких обставин, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed