Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивачка на підставі ч.3 ст. 105, ст. 110 СК України, ст. 27, 175, 177 ЦПК України звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований в Чеховському відділі ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, Росія, актовий запис №42. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 13.02.2013 зареєструвала шлюб з відповідачем. За період шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Вже тривалий час, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, стосунки у подружжі розладились ще на початку створення сім`ї в 2013 році, ніякого спілкування з того часу не було, місце проживання/перебування чоловіка їй на даний час невідоме. Чоловік є громадянином Російської Федерації, ймовірно що місце його проживання на даний час Росія. Примирення та збереження шлюбу між ними не можливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини: розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Ухвалою судді від 16.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15-16). Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с.27). Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 19, 24-26, 31). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в шлюбі з 13.02.2013, який зареєстрований Чеховським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, актовий запис № 42. Присвоєні прізвища після укладення шлюбу чоловікові - " [PERSON] ", дружині - « [PERSON] » (а.с.28). Сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується виданим Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 26.03.2013 Чеховським відділом ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області (а.с. 8), який проживає разом з позивачкою (а.с. 5, 6, 9). Шлюбні відносини сторони припинили, з в 2013, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, місце проживання відповідача позивачці не відоме. Підстав для примирення позивачка не вбачає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовних вимогах, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, сторони до збереження сім`ї не прагнуть. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки необхідно задовольнити. Судові витрати, за клопотанням позивачки, вважати фактично понесеними останньою. На підставі викладеного та

Outcome: approved