Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє\~ адвокат Маринюк\~Сергій Олександрович звернувся до суду із позовом до Улашанівської сільської ради про визнання права власності на майно - будинковолодіння. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла мама позивачки [PERSON] , після її смерті заведено спадкову справу №14/2024. Відповідно до довідки Улашанівської сільської ради [PERSON] на день своєї смерті була власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , фізична наявність цього будинку підтверджується технічним паспортом. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла позивачка, однак свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок не отримала, так як правовстановлюючий документ на будинок відсутній. Позивачка та її представник просять суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - будинковолодіння з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 09.09.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх із позивачкою відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовільнити. Від представника відповідача Улашанівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Гордєєвою Л.М. заведено спадкову справу №14/2023, яка витребувана та досліджена судом. Відповідно до виписки із погосподарської книги, виданої Улашанівською сільською радою від 22.08.2024 року за №11.09.09/345 останнім власником житлового будинку за адресою : [ADDRESS] була [PERSON] . Відповідно до заповіту від 31.10.2007 року, посвідченого секретарем сільської ради [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також те, на що за законом матиме право, заповідала [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяви від 06.03.2024 року [PERSON] відмовився від прийняття всієї спадщини після померлої матері [PERSON] . Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою : [ADDRESS] знаходиться житловий будинок площею 68,7 кв.м, 1967 року побудови. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до пункту 3.2 Розділу 3 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентарізації об`єктів нерухомого майна», затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 № 127 (далі - Інструкція № 127), відповідно до якого не належить до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. Документ, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію під час оформлення права власності. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію під час оформлення права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалось. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Інших документів не вимагається. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Також у відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається із доказів досліджених судом, на даний час позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка була власником житлового будинку, право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок із господарськими прибудовами ніким не оспорюється та підтверджується доказами, зібраними у справі. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після смерті [PERSON] , суд беручи до уваги, що позивачка згідно з вимогами ЦК України прийняла спадщину, право власності спадкодавця на житловий будинок ніким не оспорюється, вважає, що її позовні вимоги щодо визнання за нею в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Outcome: approved