Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Осипенко А.В. до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, в якій позивач та її представник просять суд: стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивачки [PERSON] , [INFO] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 20.07.2017 по 01.07.2024 у розмірі 32\~604,03 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, 02.08.2017\~Петриківським районним\~судом Дніпропетровської\~області прийнято\~рішення про\~стягнення з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліментів на\~користь позивачки\~на утримання\~дитини -\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~щомісячно,\~починаючи з 20.07.2017 і до повноліття дитини та видано судовий наказ. За вказаним судовим наказом Петриківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 55282882 від 01.12.2017 року. Виконавче провадження №55282882 на цей час перебуває у провадженні Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Так як судовий наказ від 02.08.2017 року у справі №187/719/17 відповідачем належним чином не виконувався, тому за досить тривалий час (з 2017 року) виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 32 604,03 грн. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини надавши свій розрахунок розміру неустойки (пені). 05.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. Відповідач 23.08.2024 отримав копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження. 06.09.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Щербини М.В. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що починаючи із березня 2022 року, відповідача було звільнено із Представництва «Тровелко» Холдінгз Лімітед, та він залишився без роботи, не отримував дохід. Починаючи із 25.04.2024 року Відповідача прийнято до філії МХП «Логістика» на посаду водія, після чого в найкоротший термін було виплачено заборгованість по сплаті аліментів за ВП №55282882, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості станом на 31.08.2024 року зі сплати аліментів по ВП № 55282882 від Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції(м. Одеса). Після фактичного працевлаштування на МХП «Логістика»(філія), було направлено виконавчий лист на головного бухгалтера даного підприємства, але так як головна бухгалтерія знаходиться у м. Київ, не відбувалося поточне відрахування аліментів у квітні 2024 року та травні 2024 року. Відповідач, навіть після звільнення із роботи у 2022 році, виконував свої обов`язки по утриманню дитини, та виплачував аліменти, не має підстав вважати, що Відповідач, будучи батьком дитини нехтував своїм обов`язком по утриманню сина, та являється злісним неплатником аліментів. На момент подання відзиву на позовну заяву, отримавши чергову заробітну плату, на початку вересня 2024 року сплатив заборгованість по ВП № 55282882. Окрім того починаючи із 15 листопада 2021 року у Відповідача змінилися сімейні обставини, а саме народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , що призвело до збільшення відповідальності по утриманню обох дітей. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Представник відповідача наголошує на тому, що розрахунок розміру неустойки (пені), наданий позивачем, не враховує, періоди по яким була переплата. Представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, в якому адвокат звертає увагу на те, що сплата лише у вересні 2024 (після подачі позивачем позову до суду та відкриття 05.08.2024 провадження по справі) Відповідачем простроченої заборгованості по аліментах на утримання дитини по виконавчому провадженні свідчить про те, що відповідач по-перше визнає сам факт наявності простроченої заборгованості по аліментах на утримання дитини та його суму заборгованості. По-друге, його сплата відповідачем ще раз підтверджує те, що він мав прострочену заборгованість, на яку було нараховано пеню та подано позов до суду. По-третє сплата відповідачем простроченої заборгованості вже після подачі позову до суду та відкриття судом провадження по цій справі ні яким чином не надає можливості Відповідачу уникнути нарахування судом та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Аліменти на утримання дитини відповідачем вчасно не сплачувались, тому й виникла заборгованість за досить тривалий час. Крім того звертає увагу на те, що доводи відповідача про те, що у нього змінилися сімейні обставини, а саме народився син [PERSON] , [INFO] , що призвело до утримання 2-х дітей та додатково до відзиву долучене відповідачем витяг з протоколу №69 засідання комісії з питань захисту прав дитини Петриківської райдержадміністрації від 20.09.2018 (яким зазначені години побачень з дитиною) не заслуговують на увагу, адже вказані обставини не стосуються цієї справи та не є предметом доказування. Ці доводи безпідставно зазначені Відповідачем у відзиві на позовну заяву та не мають ніякого відношення до поданого позивачем позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Заперечення на відповідь на відзив позивачем не подано. Суд, дослідивши наявні у справі докази встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони з 20.10.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] , актовий запис № 62. Згідно судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2017 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь позивачки на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.07.2017 і до повноліття дитини. На підставі судового наказу від 02.08.2017 Петриківським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 55282882 від 01.12.2017 року. Виконавче провадження № 55282882 на цей час перебуває у провадженні Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Позивачкою подано копію розрахунку заборгованості по аліментам станом на 23.07.2024. Заборгованість за період з липня 2017 року по червень 2024 року становить 32\~604,03 грн. (а.с. 23-24) При цьому відповідачем надано розрахунок заборгованості станом на 31.08.2024, де зазначено, що заборгованість по аліментам відсутня. (а.с. 41-42) Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до абз.1 ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому суд в обов`язковому порядку повинен встановити наявність вини платника аліментів щодо виникнення заборгованості. Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 661/905/19. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Суд, вирішуючи спірні правовідносини, застосовує роз`яснення Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 22 цієї постанови роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Обов`язок, щодо спростування своєї вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладено на відповідача. Верховний Суд у складі Великої Палати у Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц зазначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів прострочення помножена на 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Таким чином, розрахунок пені за даним позовом здійснюється наступним чином: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1%. Як вже зазначалось, за змістом статті 196 СК України, пеня нараховується не більше 100 відсотків заборгованості. Посилання представника відповідача на те, що починаючи із березня 2022 року, відповідача було звільнено із Представництва «Тровелко» Холдінгз Лімітед, та він залишився без роботи, не отримував дохід не може бути обставиною, яка б звільнила його від обов`язку зі сплати заборгованості та пені за аліментами. Також суд зазначає, що при зміні сімейного або матеріального стану у відповідача як боржника по аліментним відносинам, законодавцем визначено його право на звернення до суду із відповідною заявою про зміну розміру аліментів, але відповідач у якого змінилися сімейні обставини, а саме народився син [PERSON] , що призвело до збільшення відповідальності по утриманню обох дітей, після винесення рішення з відповідною заявою про зміну розміру аліментів не звертався. Перевіряючи правильність обрахунку тривалості існування заборгованості по аліментам, за умови здійснення відповідачем часткових платежів, а іноді, платежів з переплатою, що має значення при визначенні розміру неустойки (пені), суд керується роз`ясненнями наданими Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 711/679/21. Так, колегіє суддів Верховного Суду щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди зазначено зокрема, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Що розуміється під формулюванням «не більше 100 відсотків заборгованості» Верховним Судом розтлумачено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Постановляючи своє рішення про скасування рішення суду першої і апеляційної інстанції колегія суддів Верховного Суду вказала, що суди при обчисленні пені не врахували, що при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. Таким чином, суд наголошує на тому, що для перевірки правильності обрахунку строку існування заборгованості за аліменти, яка рахується днями, має значення день виконання платником аліментів своїх зобов`язань. Аналізуючи надані сторонами розрахунки заборгованості по аліментам станом на 23.07.2024 і на 31.08.2024 складені державним виконавцем, а також наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) суд констатує, що вони не містять відомостей, які мають значення в даній справі: -дати здійснення відповідачем сплати заборгованості по аліментам; -зарахування платежів в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях); -тривалості (в кількості днів) існування заборгованості з урахуванням її повного чи часткового погашення, в розрізі кожного місячного платежу. Положеннями статтей 12 і 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд звертає увагу на те, що відповідачем розрахунок заборгованості не спростовано, а свій розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суду не надано. Відомостей про дату здійснення платежів з погашення заборгованості, як позивачем, так і відповідачем окремо не надано. Отже, за відсутності зазначених даний, які мають виключне значення для перевірки обґрунтованості заявлених позовних вимог, а саме обрахунку розміру неустойки (пені), суд приходить до висновку, що вимоги позивача є недоведеними в зв`язку з чим, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, оскільки в задоволенні позову відмовлено, судий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed