Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду із позовом, яким просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходяться на повному її утриманні, окрім аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду. Вказує, що одноособово здійснює догляд за дітьми, дбає про їх здоров`я та духовний розвиток. Зазначає, що з серпня 2018 року відповідач жодного разу участі у вихованні дітей не приймав, їх життям не цікавився, жодного разу не надавав допомоги з лікування дітей, тобто самоусунувся від своїх батьківських обов`язків. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2021 року та постановою Черкаського апеляційного суду установлені дні та часи спілкування з дітьми. Однак, відповідач спілкується тільки з дочкою, з сином відмовляється спілкуватися та повідомив йому, що відмовляється від нього. Також, зазначає, що забираючи доньку повністю здоровою, щоразу відповідач повертає її хворою. Зазначені факти можна розцінювати як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів дітей. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.11.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. 09.02.2022 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому За клопотанням позивача ухвалою суду від 15.02.2022 року витребувано від Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради: висновок щодо умов життя і виховання [PERSON] малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , поведінку батька, його взаємини з дітьми та відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, створення та забезпечення умов для здобуття дітьми освіти у дні побачень з ними. Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2022 року клопотання позивача задоволено. Витребувано від Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради - висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно його сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 21.07.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 21.10.2022 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2022 року, залишеної без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 18.01.2023 року, повернуто позивачу [PERSON] заяву про збільшення розміру позовних вимог від 21.10.2022 року з додатками. Згідно ухвали суду від 24.10.2022 року клопотання [PERSON] від 07.07.2022 року, від 21.10.2022 року про застосування до Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради заходів процесуального примусу у вигляді штрафу 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених ухвалами Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.02.2022 року на учасника судового процесу залишено без задоволення, клопотання [PERSON] від 04.08.2022 року щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності в порядку ст. 44 ЦПК України за недопустимість зловживання процесуальними правами залишено без задоволення, витребувано докази від Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради, Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Кропивницького відділу поліції м. Кропивницький. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 27.10.2022 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог та поновлення строку на вчинення процесуальної дії. 08.11.2022 року від Кропивницького відділу поліції м. Кропивницького надійшли витребувані документи. Представником Управління з питань захисту прав дітей 09.11.2022 року на виконання вимог ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2022 року подано через канцелярію суду витребувані документи. 12.12.2022 року Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) через канцелярію суду надано копії виконавчих проваджень. За клопотанням позивача ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.04.2023 року зупинено провадження у справі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2024 року поновлено провадження у справі, призначене судове засідання. 30.10.2024 року ухвалами Кіровського районного суду м. Кіровограда у задоволенні клопотання позивача про повернення до розгляду справи в підготовчому засіданні відмовлено, у задоволенні\~клопотання про\~поновлення строку\~на подання\~заяви про\~збільшення позовних\~вимог відмовлено,\~а заяву\~про збільшення\~позовних вимог\~ залишено\~без розгляду та відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. 16.09.2024 року позивачем надано заяву про проведення судового засідання та розгляд клопотань без участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала азяву про проведення судового засідання у її відсутності, висновок органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського управління юстиції. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2021 року Позов [PERSON] - задоволено частково. Зобов`язано [PERSON] надавати [PERSON] побачення з малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] шляхом особистих побачень , кожного вівторка та кожного четверга з 18 до 20 години та кожної неділі з 10 до 20 години спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та дітьми та станом здоров`я дітей за наявності підтверджуючих документів без присутності матері, з дотриманням режиму дня дітей. Зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дітей. Зобов`язано [PERSON] надавати [PERSON] побачення з малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] (шкільного віку) та донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом його особистого спілкування в зимові, весняні, літні , осінні шкільні канікули - у кількості половини часу дитини протягом канікул , відповідно до графіку навчального процесу, з урахуванням стану здоров`я дітей. Постановою Черкаського апеляційного суду від 29.06.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Кіровського районного суду м. Кропивницький від 05 березня 2021 року в частині задоволених позовних вимог [PERSON] про\~зобов`язання [PERSON] надавати [PERSON] побачення з малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] шляхом особистих побачень, кожного вівторка та кожного четверга з 18 до 20 години та кожної неділі з 10 до 20 години спільний організований відпочинок з дітьми за попередньою домовленістю з матір`ю дітей та дітьми та станом здоров`я дітей\~за наявності підтверджуючих документів без присутності матері, з дотриманням режиму дня дітей, змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частини рішення посилання на «за наявності підтверджуючих документів». Виключено із резолютивної частини рішення суду абзац третій про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з малолітніми дітьми: сином [PERSON] , [INFO] та донькою [PERSON] , [INFO] , у спосіб особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, у будь-який день тижня без обмежень, з дотриманням режиму дня дітей. 24.09.2021 року постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколовою О.В. відкрито виконавче провадження ВП №66915631. Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Соколовою О.В. закінчено виконавче провадження в зв`язку тим, що при перевірці викання боржником у час та місці побачення, визначених рішенням вставлено наступне, відсутнє перешкоджання у побачення стягувача з дітьми, згідно акту державного виконавця складеного у присутності боржника та стягувача. Відповідно до довідки Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області полковника поліції [PERSON] за результатами проведення перевірки за повідомленням громадянки [PERSON] працівниками поліції було вставлено, що в даних матеріалах ознаки адміністративних правопорушень відсутні. Як вбачається з довідок Т.в.о. начальника Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградської області підполковника поліції [PERSON] за результатами проведення перевірки за повідомленням громадянки [PERSON] від 05.08.2021 року та 08.08.2021 року працівниками поліції було вставлено, що в даних матеріалах ознаки адміністративних правопорушень відсутні. У довідках дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №24 «Вогник» ім.. В.О. Сухомлинського комбінованого типу від 01.09.2021 року, 03.08.2020 року, 11.04.2019 року, 06.04.2019 року вказано, що вихованням [PERSON] займається мати. За весь час перебування [PERSON] в ДНЗ №24 батько не цікавився поведінкою дитини та відносинами між іншими дітьми, в дошкільний заклад не з`являвся (не приводив і не забирав дитину, не відвідував заходи). Згідно довідок КЗ «НВО «Спеціалізований загальноосвітній навчальний заклад І ступеня «Гармонія» - гімназія імені Тараса Шевченка центр позашкільного виховання «Контракт» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 10.03.2021 року,03.08.2020 року, 08.04.2019 року вказано, що вихованням дитини [PERSON] займається мати. Батько дитини вихованням сина не займається, школу не відвідує, успішністю дитини не цікавиться, з учителем не спілкувався, не цікавився успіхами сина, не брав участі у шкільному житті, не був присутній на батьківських зборах. Відповідно до характеристики, виданої [PERSON] , квартальним комітетом №25 зазначено, що проживає біля матері, із часу проживання веде нормальний спосіб життя, має повагу до людей, ні з ким в конфлікти не вступав, скарг до квартального комітету не надходило. У довідці від 10.02.2022 року за вих.№58511679/6 виданої начальником відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначено, що у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Як вбачається з витягу з протоколу №16 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 08.06.2022 року комісія вирішила, вважати за недоцільне позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON] відносно дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , голосували за 10, проти -0, утрималось - 0. Згідно акту обстеження умов проживання частина будинку з усіма комунальними зручностями, інтернет підключений, в наявності необхідні меблі, побутова техніка, для виховання та розвитку дитини створено такі умови : є окремі ліжка з чистою постільною білизно, наявний письмовий стіл. За результатами бесіди батько бажає приймати участь у вихованні дітей [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького №3137/49-13-24 від 28.06.2022 року, орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії захисту прав дитини від 08.06.2022 року, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Гр. [PERSON] , пояснив, що категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] та дочки [PERSON] , сплачує аліменти для утримання дітей, бажає брати участь у їх вихованні. Однак, мати [PERSON] своїми діями перешкоджає йому спілкуватися з дітьми, налаштовує їх проти нього, внаслідок чого син [PERSON] відмовляється з ним спілкуватися, поводиться грубо та агресивно по відношенню до нього як батька. З даного приводу гр.. [PERSON] неодноразово звертався до державної виконавчої служби. Заперечення гр.. [PERSON] та надані ним матеріали свідчать про його інтерес до дітей та про перешкоджання матір`ю [PERSON] у виконання ним батьківських обов`язків. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й,\~у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,\~виховання в\~сім`ї є\~першоосновою розвитку\~особистості дитини.\~На кожного\~з батьків\~покладається однакова\~відповідальність за\~виховання,\~навчання і\~розвиток дитини.\~Батьки або\~особи,\~які їх\~замінюють,\~мають право\~і зобов`язані\~виховувати дитину,\~піклуватися про\~її здоров`я,\~фізичний,\~духовний і\~моральний розвиток,\~навчання,\~створювати належні\~умови для\~розвитку її\~природних здібностей,\~поважати гідність\~дитини,\~готувати її\~до самостійного\~життя та\~праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст.\~165\~СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] посилалася, зокрема на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків\~від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для\~.nsf/link1/an_117/ed_2012_10_16/pravo1/T063477.html?pravo=1#117" title="Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини; нормативно-правовий акт № 3477-IV від 23.02.2006">отримання нею освіти. Зазначені факторионвенція про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт № ETS N 005 від 04.11.1950", як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин. За положенням ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 рок у у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Права батьків\~і дітей,\~які засновані\~на спорідненості,\~становлять основоположну\~складову сімейного\~життя,\~а заходи\~національних органів,\~спрямовані перешкодити\~реалізації цих\~прав,\~є втручанням\~у права,\~гарантовані статтею\~8\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч.1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, встановлено, що позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та його винної поведінки. Також судом приймається до уваги висновок органу опіки та піклування №3137/49-13-24 від 28.06.2022 року, оскільки є достатньо обґрунтованим. Таким чином, суд приходить до висновку, що підстави, передбачені частиною першою\~статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, відсутні. Батько дитини бажає спілкуватися з дочкою, проти позбавлення батьківських прав заперечує, а позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed