Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Тетіївського районного суду Київської області із позовом, в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер син позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 3,8540 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кашперівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер 3224683600:06:009:0009, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 101138. Позивачка претендує на цю спадщину як спадкоємиця за законом. У зв`язку з тим, що з поданих позивачкою документів неможливо встановити родинний зв`язок з померлим [PERSON] із-за розбіжностей в написанні прізвища в документах, а саме « [PERSON] » та « [PERSON] », державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку. Виправити вказані помилки у досудовому порядку позивачка не має можливості, оскільки внести зміни до паспорта померлого неможливо. За таких обставин, позивачка [PERSON] звернулася за захистом своїх прав до суду. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не прибула, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у підготовче засідання не прибула, надіслала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані учасниками справи заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,[INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку позивачка, як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 20.08.2024 № 847/02-14, державний нотаріус Тетіївської державної нотаріальної контори Давидова С.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки площею 3,8540 га, кадастровий номер 3224683600:06:009:0009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки після перевірки даних з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження для підтвердження родинних відносин встановлено, що згідно з витягом № 00037563037 від 18.11.2022 у відомостях про матір зазначено [PERSON] , у відомостях про дитину - [PERSON] , а в паспорті спадкоємиці - [PERSON] (а. с. 7). Так, згідно з паспортними даними позивачки, прізвище зазначене: « [PERSON] » (а. с. 4). Згідно з свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , після реєстрації одруження позивачці присвоєно прізвище: « [PERSON] » (а. с. 10). Згідно з Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00037563037, матір`ю [PERSON] , [INFO] , зазначено « [PERSON] » (а. с. 11). Висновком № 50-30.7-77 про внесення змін та доповнень до актового запису цивільного стану, складеним 12.06.2024 Тетіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено [PERSON] про внесення змін до актового запису про народження № 02 від 19.01.1963 року, складеного виконавчим комітетом Зеленицької сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, зокрема у розділі «відомості про матір» у графі «прізвище» на « [PERSON] » у зв`язку з відсутністю підстав (а. с. 12-13). З аналізу вищезазначених документів, наданих позивачкою, судом встановлено наявність розбіжностей в написанні прізвища, а саме: «[PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивачка позбавлена можливості здійснити своє право на спадкування у зв`язку з наявністю розбіжностей у документах в написанні прізвища, таке право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved