Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що він є фактичним власником квартири [ADDRESS] . 26.12.2011 року виконавчим комітетом Лохвицької міської ради позивачу було видано ордер № 9, яким йому надано право на зайняття квартири в [ADDRESS] . Фактично позивач з 2011 року проживав в даній квартирі, а з січня 2012 року там зареєстровано його місце проживання. 28.06.2012 року ПП «Бюро послуг та консультацій» виготовило технічний паспорт на квартиру за адресою [ADDRESS] на ім"я позивача. Весь час він підтримував квартиру в належному стані, робив ремонт. У липні 2024 року позивач звернувся до Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Лохвицької міської ради з метою проведення державної реєстрації об"єкта нерухомого майна - квартири за адресою [ADDRESS] . Але через відсутність всіх необхідних документів - зокрема правовстановлюючого документа на квартиру йому було відмовлено в проведенні реєстрації права власності. Відповідно до Довідки ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» квартира за адресою [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрована. Враховуючи викладене, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з"явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, прийняти рішення на розсуд суду. Дане клопотання, подане стороною відповідача, суд розцінює як визнання позовних вимог, оскільки останнім не подано заперечень, чи відзиву на позов. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що [PERSON] є фактичним власником квартири [ADDRESS] . 26.12.2011 року виконавчим комітетом Лохвицької міської ради позивачу було видано ордер № 9, яким йому надано право на зайняття квартири в [ADDRESS] . Фактично позивач з 2011 року проживав в даній квартирі, а з січня 2012 року там зареєстровано його місце проживання. 28.06.2012 року ПП «Бюро послуг та консультацій» виготовило технічний паспорт на квартиру за адресою [ADDRESS] на ім"я позивача. Весь час позивач підтримував квартиру в належному стані, робив ремонт. У липні 2024 року позивач звернувся до Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Виконавчого комітету Лохвицької міської ради з метою проведення державної реєстрації об"єкта нерухомого майна - квартири за адресою [ADDRESS] . Але через відсутність всіх необхідних документів - зокрема правовстановлюючого документа на квартиру йому було відмовлено в проведенні реєстрації права власності. Відповідно до Довідки ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» квартира за адресою [ADDRESS] в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстрована. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов`язкової умови володіння з метою набуття права власності. Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв"язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Як встановлено судом, з 2011 року позивач користується вказаним майном, ніхто не звертався до нього з вимогою залишити квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач використовує дану квартиру для постійного місця проживання, регулярно сплачує комунальні платежі, утримує квартиру в належному санітарно-технічному стані. З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS] з 2011 року, а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права приватної власності за [PERSON] на вказану квартиру, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved