Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який був зареєстрований 14.02.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції. Подружжя має неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність почуття любові та поваги, через різні погляди на життя, подружні відносини припинені, мешкають окремо, тому просить шлюб розірвати. Крім того, позивач [PERSON] просив визначити місце проживання дитини з відповідачем [PERSON] , за їх спільною домовленістю. Ухвалою від 27.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено по справі судовий розгляд з викликом сторін. Позивач не заперечував розглядати справу за його відсутності, про що зазначив у заяві, що надійшла через канцелярію суду. Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом надсилання поштових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовна вимога про розірвання шлюбу обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 14.02.2002 року сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2003 року, актовий запис № 56 (а.с.4). Подружжя має неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2012 року, актовий запис № 243 (а.с.15). Спільне життя не склалося у зв`язку з втратою почуття любові та поваги, відсутністю взаєморозуміння, через різні погляди на життя, сторони проживають окремо. Між сторонами склалися сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Згідно із ч.2 ст. 104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання. Частина 1\~статті 110 СК України\~передбачає, що позов про розірвання шлюбу, може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 24 Сімейного кодексу України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, приходить до переконання, що подальше спільне подружнє життя та збереження сім`ї неможливе, шлюб необхідно розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з відповідачем [PERSON] , суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовані спірні питання. Таким чином, з позовної заяви вбачається про відсутність предмету спору з приводу визначення місця проживання дитини. Крім того, позивач [PERSON] просив визначити місце проживання дитини з відповідачем [PERSON] матір`ю дитини, а не із собою як батьком. Тобто, суд не вбачає порушення прав, свобод чи інтересів позивача [PERSON] . Позивач не зазначає, яким чином його права, свободи чи інтереси порушені в питанні визначення місця проживання дитини на час подання позовної заяви. Рішення суду, яким вирішено питання лише про розірвання шлюбу, не є судовим рішенням, яке стосується визначення місця проживання дитини. Участь органів опіки та піклування обов`язкова під час розгляду справ про визначення місця проживання дитини, інакше рішення суду, яким, зокрема, також вирішено питання місця проживання дитини, але без участі органів опіки та піклування, не може бути враховане як рішення про визначення місця проживання дитини. Така правова позиція викладена в Постанові Касаційного цивільного суду від 24.04.2018 року, у справі № 344/2561/16-ц. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в цій частині позовних вимог.

Outcome: partial