Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

28 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області помер її дід [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка площею 9, 92 га. За життя [PERSON] склав заповіт, яким вищезазначену земельну ділянку заповів своїй дочці - її матері [PERSON] . [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та зокрема право власності на земельну ділянку, успадковану матір`ю за заповітом її батька - [PERSON] . Нотаріус відмовила їй у відкритті спадкової справи, посилаючись на відсутність свідоцтва про смерть матері. 27 березня 2024 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) була зареєстрована смерть матері [PERSON] на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухваленим 24 січня 2024 року у справі № 472/929/23. В червні 2024 року з метою оформлення спадкових прав вона звернулася до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, але нотаріус відмовилася приймати заяву про прийняття спадщини та заводити спадкову справу, посилаючись на те, що нею недоведений факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та те, що нею пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вищеказані обставини унеможливили своєчасне подання нею заяви про прийняття спадщини. Тому змушена звернутись до суду та просить встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] та визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник Гусаров С.Д. позовні вимоги підтримали в тому ж обсязі та з тих же підстав, просили їх задовольнити. Від представника відповідача Степівської сільської ради Миколаївського району надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають повністю, проти їх задоволення не заперечують. Заслухавши вступне слово позивача [PERSON] , представника позивача - адвоката Гусарова С.Д., дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Щодо встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області помер дід позивача - [PERSON] , смерть якого була зареєстрована Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 2 від 13 січня 2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 12). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка площею 9, 92 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-МК № 008745, виданим 8 вересня 1998 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 28 (а.с. 14). Згідно з заповітом, посвідченим секретарем Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Чорній Л.А. 07.05.2001 року, зареєстрованим в реєстрі за № 57, [PERSON] вищезазначену земельну ділянку заповів своїй дочці - [PERSON] (а.с. 13). Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та донькою [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00030744345 від 14.05.2021 року, де в графі "Батько" записаний [PERSON] , та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00030745148 від 14.05.2021 року, з якого вчачається, що [PERSON] змінила прізвище після реєстрації шлюбу на " [PERSON] " (а.с. 15-16). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78650498 від 08.10.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до частини першої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Оскільки [PERSON] помер раніше 1 січня 2004 року, то при вирішенні спадкових відносин необхідно керуватися нормами діючого на той час законодавства, а саме нормами Цивільного кодексу УРСР. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно з ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Статтею 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 553 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Провівши поховання батька, [PERSON] розпорядилася домашнім майном покійного, вступила у володіння житловим будинком та прийняла на зберігання Державний акт, тобто вчинила передбачені п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України від 18.07.1963 року № 1540-VI дії, які свідчать про прийняття нею спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] . До нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не зверталася, оскільки ст. 560 ЦК України від 18.07.1963 року № 1540-VI передбачалося, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину, тобто така дія спадкоємця була можливою, а не обов`язковою. Встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті її батька [PERSON] , необхідна для реалізації права на оформлення спадкового майна, а отже такий факт породжує юридичні наслідки. Виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , є доведеним та вимога в цій частині підлягає задоволенню. Щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області померла мати позивачки - [PERSON] . Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухваленим 24 січня 2024 року у справі № 472/929/23 встановлено факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, яка померла [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області (а.с. 23-25). На підставі вказаного рішення Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 27 березня 2024 року була зареєстрована смерть [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, яка померла [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий записом № 1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с. 26). Оскільки за життя [PERSON] заповіту не склала, відповідно до ст.ст. 1223 та 1261 ЦК України її донька [PERSON] , у першу чергу набула право на спадкування за законом. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.06.2018 року, де в графі "Мати" записана " [PERSON] " (а.с. 17); Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018558468 від 19.08.2017 року, з якого вбачається, що позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] " (а.с. 18); копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.08.2017 року (а.с. 19); копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.08.2017 року, з якого вбачається, що позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " [PERSON] " на шлюбне " [PERSON] " (а.с. 20). Відповідно до п. 1.3. Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 , факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78650575 від 08.10.2024 року спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Всупереч вимогам законодавства позивач [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний термін з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала. Відповідно до письмового роз`яснення нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області В. Ігнатенко № 354/02-16 від 18.06.2024 року позивачці було роз`яснено, що для оформлення спадщини на нерухоме майно необхідно надати нотаріусу інформацію щодо прийняття спадщини [PERSON] такої спадщини після смерті батька [PERSON] , а також відомості (інформацію) та документи, які б підтверджували факт прийняття позивачкою спадщини після смерті матері [PERSON] . Було рекомендовано звернутися до суду за вирішенням питання щодо встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON] та про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] . Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому має право звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки Степівської сільської ради № 216 від 13.06.2024 року (а.с. 22), [PERSON] , [INFO] , проживала за адресою: [ADDRESS] , з 1978 року по день смерті [INFO] одна. Оскільки на час відкриття спадщини позивачка разом з матір`ю не проживавала, вона мала подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON] зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини в зв`язку із тим, що несвоєчасно зареєструвала смерть своєї матері у зв`язку необізнаністю з процедурою реєстрації смерті та відсутністю фельдшерської довідки про смерть. Смерть її матері [PERSON] була зареєстрована лише після витоку шестимісячного строку, тобто 27 березня 2024 року, на підставі рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області, ухваленого 24 січня 2024 року у справі № 472/929/23. Отже, зважаючи на викладені обставини, зокрема на те, що на час звернення позивача до суду спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , ніхто не прийняв, і відумерлою вона не визнана, враховуючи, що відповідач Степівська сільська рада позовні вимоги визнала повністю, а також те, що позивач пропустила строк подачі заяви для прийняття спадщини з поважних причин, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, який відраховувати з часу набрання законної сили рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved