Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що вказаний будинок станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами двору: його дружина [PERSON] , син [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на 1/3 частку вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, яка належала їй за життя як члену колгоспного двору. Спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які на час смерті спадкодавця були зареєстровані та проживали разом з нею. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , яка належала йому за життя як члену колгоспного двору, та на 1/6 частку вказаного житлового будинку, успадковану після смерті дружини [PERSON] .. Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Куць М.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок, проте у видачі такого свідоцтва нотаріусом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, вказано лише голову колгоспного двору [PERSON] , інформація про інших членів двору відсутня. У зв`язку з чим позивач позбавлений права на реалізацію своїх спадкових майнових прав та вимушений звернутись до суду за їх захистом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 11 жовтня 2024 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 листопада 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарської книги, згідно з погосподарським обліком у книзі №2 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , [INFO] , членами двору дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] належав на праві власності в рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частці кожному. [INFO] в с. Данилівка Менського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ( а.с. на звороті, 8, а.с.9). Згідно з довідкою №05-01/78 від 23 лютого 2012 року, виданою Данилівською сільською радою, [PERSON] з 1965 року по 25 березня 2011 року була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , виписана у зв`язку зі смертю. Разом з [PERSON] на день її смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали її чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 48 на звороті). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №15/2012, заведеної за заявою [PERSON] та [PERSON] , останні як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до приватного нотаріуса Менського районного нотаріального округу Новик В.П. із заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Інший спадкоємець за законом першої черги, донька [PERSON] , [PERSON] спадщину після померлої [INFO] [PERSON] не прийняла. 02 жовтня 2012 року та 26 листопада 2013 року нотаріусом були видані [PERSON] та [PERSON] , кожному, свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельних ділянок, розташованих на території Данилівської сільської ради Менського району Чернігівської області, та на 1/2 частку у праві на майновий пай КСП «Нива» Менського району Чернігівської області (а.с. 50-51, 53). Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після померлої [INFO] [PERSON] .. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] 1/3 частку у спірному будинку, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим частка кожного з них з урахуванням успадкованої ними частки після смерті [PERSON] у спірному будинку збільшилась до 1/2. [INFO] в с. Данилівка Менського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі і на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , належну йому, як члену колишнього колгоспного двору, та на частку успадковану після смерті дружини [PERSON] .. Спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] є його син [PERSON] , що документально підтверджується матеріалами справи. Згідно з довідкою №15-06/70 від 23 липня 2021 року, виданою Данилівським старостинським округом, [PERSON] з 1973 року по 09 листопада 2015 року був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю, разом з ним за вказаною адресою на час відкриття спадщини проживав його син [PERSON] (а.с.38). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №63/2021, заведеної за заявою [PERSON] , останній, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] 22 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Новик Г.В. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві спільної часткової власності на земельну ділянку, розташовану на території Данилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, площею 4,1185 га (а.с.44). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Куць М.І. 19 серпня 2024 року за №225/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок, вказане лише голову колгоспного двору [PERSON] , інформація про інших членів двору відсутня (а.с.11). Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Менської районної Ради народних депутатів №228 від 20 листопада 1989 року виконавчим комітетом Менської районної Ради народних депутатів 20 листопада 1989 року видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, з якого вбачається, що жилий будинок, з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , на праві особистої власності належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . 12 грудня 1989 року вказаний житловий будинок зареєстрований Чернігівським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] , про що внесено відповідний запис в реєстрову книгу №2 за реєстровим №148 (а.с.10). Рішенням виконкому Данилівської сільської ради від 06 листопада 2015 року вулицю Петровського перейменовано на вулицю Незалежності. Відповідно до інформаційної довідки №154 від 09 травня 2024 року, виданої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 20 листопада 1989 року, виданого Менською райрадою (а.с.17). З технічного паспорту на будинок садибного типу по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю Б, сараю б, погреба В (збудовані в 1963 році), сараю Д (збудований в 1965 році), гаражу Г, сараю г, бані ж (збудовані в 1970 році). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить. Згідно з інформаційною довідкою від 02 вересня 2024 року, наданою приватним підприємством «Експертна фірма «Експерт-плюс», вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих по [ADDRESS] , складає 118349 грн V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Отже, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало у рівних частках [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто по 1/3 частці кожному. [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті дружини та матері [PERSON] по 1/6 частці у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] , у зв`язку з чим частка кожного з них з урахуванням успадкованої ними частки після померлої [PERSON] у спірному будинку збільшилась до 1/2. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належу йому 1/2 частку у спірному будинку. Позивач успадкував після смерті батька 1/2 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] . Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що право на частку у спірному будинку за позивачем та спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту позивача шляхом задоволення його позовних вимог у повному обсязі та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS]

Outcome: approved