Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

В провадженні судді Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02.10.2024 року, повний текст рішення складений 14.10.2024 року позов було задоволено. Стягнуто з [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ) суму боргу в розмірі 450\~000 (чотириста п`ятдесят тисяч) доларів США.. В судовому засіданні, під час судових дебатів, представником позивача адвокаткою Драгун А.С. було зроблену усну заяву щодо надання додаткових доказів на понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката. 10.10.2024 року на адресу Малиновського районного суду м. Одеси поштовим зв`зком від адвокатки Драгун А.С. надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій просила суд вирішити питання щодо стягнення з [PERSON] судових витрат пов`язаних з розглядом справи: 19000,00 грн. витрат на правничу допомогу. В судовому засіданні позивач, представниця позивача адвокат Драгун А.С. участі не приймали, у заяві про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. [PERSON] , адвокатка Коваленко К. О. у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином. Від адвокатки Коваленко К. О. на офіційну електронну адресу суду надійшли заперечення на заяву про розподілу судових витрат, у яких адвокатка просила суд у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що заява про ухвалення додаткового рішення подана з порученням ч. 9 ст. 43 ЦПК України, докази відправки заяви про розподілу судових витрат, які додані до заяви стороною позивача, не можуть братись судом до уваги, оскільки така накладна не містить підпису працівника поштового зв`язку. Також, договір про надання правової допомоги № 08/14 від 26.02.2024 року не містить відомостей щодо ціни послуг адвоката, відомостей про порядок розрахунку. Також, у документах, наданих стороною позивача на підтвердження доказів понесення витрат на правничу допомогу, відрізняється сума, яку адвокатка Драгун А.С. просить стягнути з [PERSON] . Окрім того, всупереч ч. 1 ст. 183 ЦПК України представником позивача невірно зазначено ініціали судді, та не зазначено у прохальній частині заяви, на чию користь сторона позивача просить стягнути такі витрати. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно п.3 ч.1\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.\~137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Окрім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, стороною позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення суду надано: -копію договору про надання правової допомоги № 08/24 від 26.02.2024 року, підписаний між [PERSON] та адвокатом Драгун А.С.; відповідно до п. 4.2 якого встановлено, що за правову допомогу, передбачену в п. 1.2 Договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар) Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків визначаються сторонами за пропозицією адвоката (а.с.105-106); -Додатковою угодою № 01/24 до Договору № 08/24 від 26.02.2024 року про надання правової (правничої) допомоги від 18.03.2024 року щодо представництва інтересів клієнта у судовій справі № 521/3062/24; та відповідно до п. 1 якої визначено, що дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) [PERSON] адвокату Драгун А.С. з надання юридичних послуг (правової допомоги), представництва інтересів клієнта у цивільній справі № 521/3062/24 у Малиновському районному суді м. Одеси. Відповідно до п. 2 угоди вартість послуг (вартість однієї години): Зустріч з клієнтом, надання консультаційних послуг 1000,00 грн.; Вивчення матеріалів справи, підготовка правової позиції 1000,00 грн.; Зустріч з клієнтом з метою узгодження правової позиції 1500,00 грн.; Підготовка одного процесуального документа (позовна заява, відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, письмові пояснення та інше.) 2000,00 грн; Представництво інтересів клієнта в судовому процесі (одне судове засідання) 2000,00 грн. та інш. (а.с.107) -Акт приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2024 року №1-1/24 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 08/24 від 26.02.2024 року, відповідно до якого, адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги: Зустріч з клієнтом, надання консультаційних послуг (1 год) 1000,00 грн.; написання письмових документів процесуального характеру (6 год) 12000,00 грн.; участь у судових засіданнях (4 год) 8000,00 грн.; (а.с.108) -Рахунок фактура № 04/10/24 до акту приймання передачі наданих послуг № 1-1/24 до договору про надання правової допомоги № 08/24 від 26.02.2024 року на загальну суму 19000,00 грн. (а.с.109); -Квитанція до прибуткового касового ордера № 3724 від 04.10.2024 року на загальну суму 19000,00 грн (а.с.110); -Ордер (а.с. 13). Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд вважає, що заявлена стороною позивача до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 19 000 грн. є співмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та ціною позову, та такі витрати підтверджуються квитанціями до прибуткового касового ордеру № 37/24 (а.с. 110), та є фактично понесеними, у зв`язку із чим, з відповідача на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути такі витрати у розмірі 19000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому суд зазначає, що стороною відповідача не заявлено вимогу щодо зменшення таких витрат. Посилання сторони відповідача на те, що заява про розподілу судових витрат не відповідає вимогам ст. ст. 43, 183 ЦПК України не заслуговує на увагу, оскілки відповідно п. 122 рішення Вищої ради правосуддя Про затвердження\~Положення про\~порядок функціонування\~окремих підсистем\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи до початку\~функціонування всіх\~підсистем (модулів)\~ЄСІТС справи\~можуть розглядатися\~(формуватися\~та зберігатися)\~в паперовій,\~електронній чи\~змішаній формі\~залежно від\~наявних у\~суді можливостей. Електронні\~документи та\~електронні копії\~паперових документів\~вносяться до\~АСДС та\~зберігаються в\~централізованому файловому\~сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі. Відповідно до ч. 9 ст. 43 ЦПК України якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу, мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Отже, суд зазначає, що розгляд даної справи проводився у змішаній формі (в паперовій на електронній формі), докази по даній справі подавались як в електронному так і у паперовому вигляді, чинним законодавством не вимагається винесення окремого процесуального рішення щодо надання дозволу на подання доказів в паперовій формі. Також, посилання сторони відповідача на недоліки заяви про розподіл судових витрат, а саме, невірне зазначення суми витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню, та неправильне зазначення ініціалів судді, який розглядав справу по суті, не свідчать про невідповідність заяви ст. 183 ЦПК України, а свідчить про можливі арифметичні та граматичні описки при складанні стороною позивача такої заяви. Також судом відхиляються доводи сторони відповідача щодо неналежності доказів направлення копії заяви відповідачу з посиланням на дефект поштової квитанції (відсутність підпису працівника кур`єрської служби, невідповідність нумерації квитанцій), оскільки зазначене не спростовує факт надсилання такої копії заяви позивачу до подання заяви до суду, що відповідає вимогам ч. 9 ст. 83 ЦПК України. Також відхиляються судом доводи сторони відповідача щодо неналежного місця відправлення заяви до суду, оскільки законом зазначене питання не регламентовано. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 19 000 грн. 00 коп. вказаний розмір витрат є співмірним із ціною позову, складністю справи, обсягом дій, вчинених адвокатом в інтересах позивача. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 15140,00 грн. (а.с.14).

Outcome: approved