Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» звернулось до Малиновського районного суду міста Одеси із позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості,в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3589302 від 08.04.2023 року у розмірі 123000,00 грн.,\~витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 08.04.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3589302. За вказаним договором Відповідач отримав Позику у розмірі 15000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,4 % від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 2% від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка. Станом на 01.12.2023 року Відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування №3589302 від 08.04.2023 року. Загальний розмір заборгованості складає 123000,00 грн., з яких: 15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 108000,00 грн.\~заборгованість за відсотками. У свою чергу, 10.11.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передала право вимоги за договором №3589302 від 08.04.2023 року ТОВ «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі Договором факторингу № 10112023. Відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується вказаний позов, передане Позивачу згідно витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.11.2023 року. Відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просить в задоволені позову відмовити в повному об`ємі. При цьому зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами як укладення кредитного договору, так і нібито отримання відповідачем коштів від ТОВ «Лінеура Україна». У наданому позивачем договорі факторингу відсутня будь яка інформація щодо особи відповідача. Витяг з реєстру відступлених прав вимог зроблено позивачем самостійно, як зацікавленою особою. Вказаний витяг не містить підписів сторін, що уклали договір факторингу, а тому не може бути належним та допустимим доказом відступлення права вимоги. Представник позивача адвокат Калачик В.В. у відповіді на відзив наполягав на задоволені позовної заяви. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином та своєчасно, надав заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно, надала заяву про слухання справи у її відсутності. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне. Встановлено, що 08.04.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Відповідачем було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3589302. Договір укладено в електронному форматі відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію». При укладенні Договору сторони керувались\~ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зареєструвався на веб-сайті позивача в мережі Інтернет https://credit7.ua/ для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив особу шляхом фотофіксації особи з ідентифікаційним документом, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. В подальшому для здійснення підпису Відповідачу був направлений на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор К429, у повідомлення, та відповідно Відповідач ввів цей пароль у ІТС, чим підтвердив акцептування Договору. Тобто підписання договору № 3589302 про надання споживчого кредиту від 08.04.2023 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Договору та отриманням кредиту. Окрім того, замовлені кошти були переказані на рахунок Відповідача, зазначений останнім у Кредитному договорі. Кошти були витрачені Відповідачем, тому він в тому числі своїми діями підтвердив факт укладення договору. За вказаним договором Відповідач отримав Позику у розмірі 15000,00 грн. строком на 360 днів, шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу - поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,4 % від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 2% від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка. Відповідно до умов договору були нараховані проценти за користування кредитом, які розраховуються за формулою: Сума боргу *ставку відсотків* кількість днів = сума відсотків до сплати. За строк дії договору нараховані проценти, які Відповідачем не були погашені. Крім того у відповідності до п. 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Станом на 01.12.2023 року Відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 3589302 від 08.04.2023 року. Загальний розмір заборгованості складає 123000,00 грн., з яких: -15000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; -108000,00 грн.\~заборгованість за відсотками. У свою чергу, 10.11.2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передала право вимоги за договором №3589302 від 08.04.2023 року ТОВ «УМ Факторинг» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі Договором факторингу № 10112023. Відповідно до діючого договору право вимоги, на якому ґрунтується вказаний позов, передане Позивачу згідно витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 10.11.2023 року. Таким чином, між сторонами виникли зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються\~главою 71 ЦК України\~та загальними положеннями\~ЦК України\~про зобов`язання та договір. У відповідності до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «УМ Факторинг» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~(надалі -\~ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. У відповідності до ст.\~525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до п. 1, ч. 1\~ст. 176 ЦПК України\~у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. Ціна позову по даній справі становить 123000,00гривень, який задоволено на 100%,тобто з відповідача на користь\~позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 01 грудня 2023 року між ТОВ «УМ Факторинг» та адвокатом Судейкіною Ірино Володимирівною було укладено Договір про надання правової допомоги № 15/12/2023. Відповідно до Акту обсягу наданої правничої (правової) допомоги No 105 від 08.12.2023 року до Договору про надання правової допомоги № 15/12/2023 від 01.12.2023 року розмір наданих послуг склав 6000,00 гривень. Відповідно до платіжної інструкції № 681 від 20.12.2023 року, вказані кошти були сплачені ТОВ «УМ Факторинг» на користь адвоката Судейкіної Ірини Володимирівни. Тобто з відповідача на користь\~позивача належить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі викладеного та

Outcome: approved