Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

22.01.2024 позивач через свого представника звернувся з позовом, у якому просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Червоноградський відділ ДРАЦС у Червоноградському районі Львівської області ЗМУМЮ внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , де вказати його батьком. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він протягом тривалого часу перебував у стосунках з відповідачем без реєстрації шлюбу. У цей період у них народився син [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження сина запис про батька був здійснений зі слів матері. Стверджує, що він є біологічним батьком [PERSON] . Оскільки останній потребує батьківської опіки, звертається з таким позовом та просить задоволити. 02.02.2024 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 27.09.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні відповідач визнала позовну заяву, пояснила, що проживають з позивачем без реєстрації шлюбу. Звертались у відділу ДРАЦСу щодо запису про батька в актовому записі народження дитини, але було відмовлено, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримали, позовну заяву просили задоволити. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд дійшов до такого висновку. Встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , його батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22). Із матеріалів позовної заяви та пояснень відповідача вбачається, що сторони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. На поданих представником позивача фотосвітлинах зображена дитина із особою чоловічої статі, яка ймовірно є позивачем, згідно з копією паспорта громадянина України (а.с. 64,65,67,68,12). На підставі ухвали суду від 03.06.2024 було проведено судову молекулярно-генетичну експертизу, за результатами проведення якої, експерт зробив висновок про те, що ймовірність позивача бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,99% (а.с. 123-124). За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, на скільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що відомості про батька [PERSON] внесені до актового запису на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено), відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Таким чином, посилаючись на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних батька.

Outcome: approved