Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами, а саме: Кредитним договором № 15268-05/2023 в розмірі 32200,60 грн., з яких: 7000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 25200,00 грн. - заборгованість за відсотками; Кредитним договором № 78637345 в розмірі 36000,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - заборгованість за основним боргом, 8 242,72 грн. - заборгованість за відсотками; Кредитним договором № 00-4778 від 02.07.2018 року в розмірі 7 392,70 грн., з яких: 2 541,70 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього 68200,00 грн. та понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 10 травня 2023 року [PERSON] уклав із ТОВ "ФК «Інвеструм" Кредитний договір № 15268-05/2023. 03 липня 2023 року на підставі Договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього Договору. 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32200 грн. 14 травня 2023 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 78637345. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 36000 грн. Через те, що відповідач не виконав своїх обов`язків по сплаті заборгованості за вказаними кредитними договорами, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.07.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, проте в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 77-87). Згідно наданого відзиву на позовну заяву представник відповідача щодо договорів укладених між [PERSON] № 15268-05/2023 від 10.05.2023 року, № 78637345 від 14.05.20223 року зазначає наступне. Позивачем не надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що банком були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав. В матеріалах справи наявна лише інформація щодо заборгованості відповідача за кредитним договором. Тобто, вказані Позивачем розрахунки заборгованості містять лише суму заборгованості за період відступлення права вимоги та не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору, які б дозволили перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями Відповідача, уклавши договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 з ТОВ «1 Безпечене Агенство Необхідних кредитів». Разом із тим, з матеріалів справи судом встановлено, що Договір позики №78637345 від 14.05.2023 р. між ТОВ «1 Безпечене Агенство Необхідних кредитів» та відповідачем, за яким позивач просить стягнути заборгованість, було укладено 14.05.2023 р. Таким чином, ТОВ «1 Безпечене Агенство Необхідних кредитів» не могло відчужити право вимоги за майбутнім Договором позики №78637345 від 14.05.2023, тобто за договором, який станом як на 14.06.2021 (день укладення договору факторингу №14/06/21), ще не був укладений (не існував). Більш того, Позивачем не надано до суду повної копії договорів факторингу. Із наведеного слідує, що у Позивача не виникло право вимоги до Відповідача за договором позики №78637345 від 14.05.2023 року. Тобто Позивачем надано Договір позики, датований 14.05.2023 року, а Договір про відступлення права вимоги за вимогою до відповідача про стягнення кредитних коштів за цим договором датований 14 червня 2021 року. Тобто Позивачем не обґрунтовано та не надано підтвердження на наявність у позивача права вимоги за Договором позики № 78637345 від 14.05.2023 р. Крім того указані у позові Договори було укладено шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому, візуальне відображення одноразового ідентифікатора, як засобу електронного підписання, у вигляді комбінації символів на паперовій копії договору, саме по собі не містить слідів активних вольових дій відповідача. Матеріали справи не містять належного підтвердження вчинення кредитором та відповідачем з використанням обчислювальної техніки дій, направлених на укладення саме такого договору. Звертаючись до суду з позовом представник позивача посилається на те, що відповідач всупереч умовам указаного Договору, не виконав свого зобов`язання, має непогашену заборгованість у розмірі 68200,00 грн. Долучені представником позивача розрахунки заборгованості не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Також в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів первісним кредитором на рахунок відповідача. Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання відповідачем грошових коштів у заявленому позивачем розмірі або виконання первинним кредитором умов укладеного кредитного договору, а саме правових підстав та факту здійснення платежів, передбачених його умовами. За таких обставин перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів неможливо, а відсутність в матеріалах справи належних первинних банківських документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. У зв`язку із чим, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 24.09.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник зазначає, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» ознайомившись з відзивом представника відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 10 травня 2023 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15268-05/2023. 14 травня 2023р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 78637345. Відповідно до умов вищевказаного Договору, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені безпосередньо на сайті Позикодавця, та зі змістом яких Відповідач був ознайомлений на момент укладення Договорів, відповідач розумів, що Договори укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи Позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки. Порядок укладення (підписання) договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Також, укладаючи Договори, Позичальник засвідчив, що погоджується, що Електронний підпис з Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. Сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Тобто, укладання угоди без заповнення Заявки Клієнтом є неможливим. Кредитні договори були укладені з позичальником [PERSON] в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договору. Тобто, без здійснення вказаних дій відповідачем зазначений договір не був би укладений між сторонами. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів, в тому числі які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок Відповідача. ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних (позичкових) коштів за укладеним договором, щодо яких виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором (позикодавцем), а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, судові засідання проводити за відсутності представника позивача (а.с. 92-99). Крім того, 27.09.2024 року представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, з обгартуванням письмової позиції, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 101-104). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як встановлено у судовому засіданні, 10 травня 2023 року між ТОВ "ФК «Інвеструм" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 15268-05/2023 (а.с. 9), також надано паспорт споживчого кредиту від 10.05.2013 року, додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту № 15268-05/2023 від 10.05.2023 року (а.с. 12-14). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). На підставі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 03.07.2023 року на підставі Договору факторингу №3072023 укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Фактор стає Новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку №2 до цього Договору (а.с. 17-18, 19). 27.12.2023 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 20-21), також надано акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року, витяг з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023 року (а.с. 22, 23). В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за кредитними договором № 15268-05/2023 від 10 травня 2023 р. не виконав, заборгованість становить в сумі 32200,00 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25200,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 29). 14 травня 2023 р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 78637345 (а.с. 28-29). Згідно з п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.28 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у «Реєстрі боржників (а.с. 31-32). Також надано додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткову угоду №13 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, акт прийому-передачі Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 року за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, Витяг з Реєстру боржників №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 33, 34, 35, 36). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. У зв`язку із невиконанням умов договору, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЄАПБ» за кредитним договором № 78637345 в розмірі 36000,00 грн., з яких: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунками заборгованості (а.с. 37). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеними кредитними договорами. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у відповідача [PERSON] . Відповідач та його представник не надали жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договорами. Суд приймає до уваги заперечення відповідача, однак також враховує, що [PERSON] уклав кредитні договори 10 травня 2023 р. з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» № 15268-05/2023, 14 травня 2023 р. з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» № 78637345. Укладені Договори, в тому числі на умовах фінансового кредиту були підписані [PERSON] електронним підписом позичальника, відтворених шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону відповідача. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кошти, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення Договору, на таких умовах шляхом підписання власноруч кредитних договорів. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з умовами кредиту та Графіком до нього під час укладення та підписання договору не було, тобто, [PERSON] погодилася з умовами кредитних договорів. Заперечення позову відповідачем спростовується матеріалами справи. Зокрема, не заслуговує уваги посилання представника відповідача на те, що кредитний договір, не містить підпису відповідача, відсутні підтвердження про ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг та отримання кредитних коштів, оскільки з цього приводу відповідачем не надано належних доказів, розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічні експертизи не призначались та не заявлялось відповідних клопотань з вказаного приводу. Доводи відповідача про те, що договір ним не підписувався та не укладався, можуть бути підставою для визнання його судом недійсним. Однак позов про визнання кредитного договору недійсним у встановленому порядку не заявлявся і предметом судового розгляду не був. Правом на оспорення даного договору у судовому порядку ще до звернення позивача з позовом жодна зі сторін не скористалася. З огляду на викладене відсутні підстави для з`ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним у зв`язку із не підписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві та встановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості. Предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором. Позивач надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості), відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Відповідачем розрахунки заборгованості не спростовані, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Посилання відповідача про те, що він не підписував договір та не був ознайомлений з умовами кредитування спростовані матеріалами справи, виходячи з наступного. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 вищевказаного Закону, - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. На підставі ч. 3, 4, 6 ст. 11 вищевказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Частиною 12 ст. 11 Закону визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, так якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Аналізуючи положення вищевказаного законодавства, вбачається, що з урахуванням особливостей Договорів про відкриття кредитної лінії, його було укладено в електронному вигляді через інформаційно-телекомунікаційну систему позивача за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію». Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 10.05.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] , 14.05.2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , були укладені Договори в електронній формі, умови яких позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором строк, тіло кредиту не повернув, відсотки за його користування не сплатив. Крім того, щодо кредитного договору №15268-05/2023 від 10.05.2023 року, №78637645 від 14.05.203 року, в частині нарахування заборгованості за відсоткам, суд зазначає наступне. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення пені, то суд враховує норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними даними справи, встановлення яких судом відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 264 ЦПК України є обов`язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. У постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року в справі № 6-100цс14 зазначено, що ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та п. 4 ч. 4 ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи те, що розмір нарахованої позивачем неустойки по кредитним договорам №15268-05/2023 від 10.05.2023 року, №78637645 від 14.05.2023 року, значно перевищує розмір завданих позивачу збитків, а тому суд вважає можливим зменшити розмір пені 25200,00 грн. до розміру тіла кредиту, а саме до 7000,00 грн., за кредитним договором №15268-05/2023 від 10.05.2023 року, також зменшити розмір пені 27000,00 грн. до розміру тіла кредиту, а саме до 9000,00 грн., за кредитним договором № №78637645 від 14.05.203 року. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, №63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України. Згідно платіжної інструкції № 72442 від 14.06.2024 року позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 2).

Outcome: partial