Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] через\~свого представника\~ [PERSON] звернулась\~до Харківського\~районного суду\~із заявою,\~в якій\~просить встановити\~факт батьківства,\~що громадянин\~України,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] (паспорт громадянина серії [NUMBER] , виданий Краснокутським РВГУМВС України в Харківській області, 18 березня 2011 року. РНОКПП: [NUMBER] ) є батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] Внести зміни до актового запису про народження дитини, [PERSON] , [INFO] , вчиненого Виконавчим комітетом Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області за актовим записом № 08 від 15 серпня 2018, зазначивши відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначає, що [INFO] народилася громадянка України [PERSON] (надалі за текстом - «дитина», «донька») у селі Котляри, Харківського району, Харківської області. про що 15 серпня 2018 складено Виконавчим комітетом Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області відповідний актовий запис № 08 (в підтвердження чого у додатку до заяви долучено копію Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] ). Матір?ю дитини зареєстровано громадянку [PERSON] (надалі за текстом - «заявник», «мати»). Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, тобто проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, а саме визначено батька, як « [PERSON] ». Батьком дитини є громадянин України [PERSON] , [INFO] (надалі за текстом - « [PERSON] », «батько»), паспорт громадянина серії [NUMBER] , виданий Краснокутським РВГУМВС України в Харківській обл., 18.03.2011, PHOKПП: 3266917093. Будучи навідником 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, 29 грудня 2023 року в результаті масового артилерійського та мінометного обстрілу позицій з боку російської федерації в районі н.п. Синьківка, Куп?янського р-ну. Харківської обл., солдат [PERSON] зник безвісти за особливими обставинами (копія сповіщення сім`ї [INFO] долучена у додатку). [PERSON] та заявниця [PERSON] фактично проживали однієї сім`єю без реєстрації шлюбу, в межах якого і була народжена донька, з підстав чого звертаємося до суду із заявою про визнання юридичного факту, нижче наводячи фактичне та правове обґрунтування підтвердження фактичного батьківства. Метою встановлення факту батьківства є захист інтересів дитини, внесення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини і отримання його прізвища. \~ \~ \~ \~Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку окремого провадження. \~ \~ \~ \~В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, однак матеріали справи містять заяву представника заявника про розгляд справи у їх відсутність, крім того у заяві зазначила що прохає суд заявлені вимоги [PERSON] , задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] , не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, також у заяві зазначила, що проти заявлених заявником [PERSON] обґрунтувань, доводів, висновків не заперечує, заявлені вимоги про встановлення факту батьківства сина [PERSON] визнає у повному обсязі, розуміючи правові наслідки такого визнання. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої\~особиХарківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду. За таких обставин, на підставі ст.\~223\~ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. З досліджених письмових доказів вбачається, що [INFO] народилася громадянка України [PERSON] , про що 15 серпня 2018 року складено Виконавчим комітетом Котлярівської сільської ради Харківського району Харківської області відповідний актовий запис № 08. У Свідоцтві\~про народження Серії\~ [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Дитину мати [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, [PERSON] , будучи навідником 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, 29 грудня 2023 року в результаті масового артилерійського та мінометного обстрілу позицій з боку російської федерації в районі населеного пункту Синьківка, Куп?янського району Харківської області - зник безвісти за особливими обставинами. 05 січня 2024 року за вихідним номером 2668 на адресу [PERSON] направлено «Сповіщення сім`ї № 041/2668» у якому зазначено, що її син навідник 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові 29.12.2023 року в результаті масового артилерійського та мінометного обстрілу позицій з боку російської федерації в районі н.п. Синьківка, Купянського р-ну, Харківської обл., зник безвісті за особливими обставинами. Оскільки юридично\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~не є\~батьком [PERSON] , [INFO] , бо до зникнення безвісти [PERSON] не встиг подати відповідну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, а наразі без рішення суду підтвердження між ними родинних відносин та встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] є неможливим, то на даний час [PERSON] , як законний представник малолітньої доньки [PERSON] , в її інтересах має намір захист інтересів дитини, внесення відомостей про батька в актовий запис про народження дитини і отримання його прізвища. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 399/1029/15-цвказано, що експертиза ДНК, або молекулярно-генетична експертиза, призначається у цивільних справах для формування доказової бази. Водночас, висновки судово-генетичної експертизи суд оцінює з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-цзазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Заявниця надала суду висновок про біологічну спорідненість № MGU 0681, який був складений медичною лабораторією GENECODE diagnostics, лабораторний номер аналізу HID24-597, номер заключення: HID24-597 GMI/C1, результати генетичного аналізу свідчить про те, що донор зразка маркованого « [PERSON] » може бути біологічною бабусею донора зразка маркованого « [PERSON] », ймовірність спорідненості становить: 99.9999052660%. Факт батьківства [PERSON] відносно малолітньї [PERSON] , окрім висновку експерта підтверджується письмовими поясненями свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , котрі підтвердили, що громадянин України [PERSON] є батьком громадянки України [PERSON] , [INFO] . Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст. 121СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п. 3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15травня 2006року №3у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зіст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.130\~СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц,від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц,від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Чинним законодавством України процедура встановлення факту батьківства за особою, яка зникла безвісти, не передбачена, тому у даному випадку за аналогією мають застосовуватися норми щодо встановлення факту батьківства за померлою особою. Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За положеннями ст.134\~СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126\~СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved