Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У серпні\~2024\~року позивач\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Споживчий\~центр"\~(далі\~ТОВ "Споживчий\~центр")\~звернувся до\~суду із позовом до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за кредитним договором (оферти) № 18.02.2024-100002110 від 18.02.2024, внаслідок чого станом на 16.03.2024 утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем 10696,00 грн, яка складається із: 7000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 2646,00,00 грн заборгованості за відсотками, 1050,00 грн заборгованості за комісією. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 2422,40 грн. Ухвалою від 17.09.2024 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, запропоновано відповідачеві, зокрема, в 15-денний строк подати відзив на позов. Судове засідання призначене 30.10.2024 о 14\~год. 40 хв. Позивач у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення. 10.10.2024 відповідач копію ухвали суду та судову повістку не отримав за зареєстрованим місцем проживання через відсутність за ним, що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Позовну заяву і додані до неї документи 10.09.2024 позивач ТОВ\~"Споживчий центр" надіслав відповідачеві [PERSON] засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" цінним листом з описом вкладення №\~0504048645206, про що суд повідомив відповідача. Суд не отримував від відповідача відзив на позов або будь-яких інших документів у справі. 30.10.2024 відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки у засідання суд не повідомив, не подав відзив або будь-яких інших документів у справі. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, 30.10.2024 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. Між позивачем, як кредитодавцем, і відповідачем, як позичальником, 18.02.2024 укладено кредитний договір № 18.02.2024-100002110; видано кредит у сумі 7000,00 грн строком на 28 днів; процентна ставка 492,75 % річних; комісія 1050,00 грн; загальні витрати за кредитом визначено у сумі 3182,27 грн (далі Договір). Вказаний Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором А685, який було відправлено на номер телефону 0665373345. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №\~732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення Договору про отримання відповідачем у позивача 7000,00 грн кредитних коштів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦП зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Заборгованість відповідача за Договором не погашена і станом на 16.03.2024 складає 10696,00 грн, що включає: 7000,00 грн заборгованості за тілом кредиту, 2646,00,00 грн заборгованості за відсотками, 1050,00 грн заборгованості за комісією. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок, що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за Договором. Відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором і позов підлягає повному задоволенню у сумі 10696,00 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved