Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач Херсонський обласний центрзайнятості звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що 15.09.2020 відповідач за допомогою звернулася до Каховського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи. 28.09.2020 їй було надано статус безробітної та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 28.09.2020. Про права та обов`язки зареєстрованого безробітного [PERSON] була ознайомлена. Допомога по безробіттю [PERSON] виплачувалась з 27.12.2020 по 23.03.2021 включно. При опрацюванні даних Пенсійного фонду України про періоди зайнятості особи виявлено порушення умов перебування [PERSON] на обліку в статусі зареєстрованого безробітного, оскільки остання працевлаштувалася на роботу до ФОП [PERSON] з 09.10.2020 по 15.10.2020. На запит Каховського міськрайонного центру зайнотості Скадовською районною філією Херсонського обласного центру зайнятості було здійснено перевірку безпосередньо у роботодавця ФОП [PERSON] , яким було надано документи про підтвердження трудових відносин з гр. [PERSON] , а саме: наказ про прийняття на роботу [PERSON] №14 від 08.10.2020; трудовий договір №14 між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю від 09.10.2020; наказ про звільнення з роботи №15 від 15.10.2020. За результатами розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним було складено акт № 19 від 17.05.2021, яким встановлено, що в період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного [PERSON] не повідомила центр зайнятості про працевлаштування до ФОП [PERSON] з 09.10.2020 по 15.10.2020. Тобто, Відповідач в період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного перебувала у трудових відносинах з ФОП [PERSON] та отримувала дохід. В результаті неповідомлення [PERSON] фахівців служби зайнятості про працевлаштування з 09.10.2020, Відповідач безпідставно перебувала на обліку як безробітна та незаконно отримала допомогу з безробіття у сумі 2367,51 грн. за період з 27.12.2020 по 23.03.2021, оскільки належала до зайнятого населення. 27.05.2021 відповідачу [PERSON] направлено повідомлення №2110/04-545/21 від 27.05.2021 про повернення коштів в сумі 2367,51 грн в добровільному порядку. В подальшому 15.03.2021 відповідачу засобами телекомунікаційного зв`язку через мобільний застосунок Viber було направлено повідомлення про повернення коштів в добровільному порядку. Однак 01.04.2024 надійшло повідомлення від [PERSON] про відмову від сплати. Станом на сьогодні заборгованість відповідачем не погашена. Тому з огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму та стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справу повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що 15.09.2020 відповідач [PERSON] , [INFO] , звернулася до Каховського міськрайонного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Каховським міськрайонним центром зайнятості 15.09.2020 сформована персональна картка №211220091500006 [PERSON] як особи, яка шукає роботу, за формою затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України 19.12.2018 №1911, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 за №1515/32967, та остання взята на облік як особа, яка шукає роботу. Згідно з копії наказу ПП [PERSON] №14 від 08.10.2020, [PERSON] прийнято на роботу, на посаду продавця непродовольчих товарів з 09.10.2020. Згідно з копії наказу ПП [PERSON] №15 від 15.10.2020, [PERSON] звільнено з роботи продавця непродовольчих товарів з 15.10.2020. За результатами розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним було складено акт № 19 від 17.05.2021, яким встановлено, що в період перебування на обліку в статусі зареєстрованого безробітного [PERSON] не повідомила центр зайнятості про працевлаштування до ПП [PERSON] з 09.10.2020. За довідкою про доходи №21/04/01/180/24 від 10.05.2024, які надійшли [PERSON] за період 28.09.2020 - 23.03.2021, здійснена переплата допомоги: - за грудень 2020 року - 161,29 грн; - за січень 2021 року - 1000,00 грн; - за лютий 2021 року - 464,29 грн; - за березень 2021 року - 741,93 грн, що всього становить 2367,51 грн. Згідно копії витягу із наказів про прийняті рішення по [PERSON] , наказом від 25.05.2021 №НТ210525 затверджено повернути заборгованість суму у розмірі 2367,51 грн, незаконно отриману допомогу по безробіттю безробітною [PERSON] . 27.05.2021 відповідачу було направлено повідомлення від 27.05.2021 № 2112/04-545/21 про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня його отримання. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. Зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення»). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи у встановленому порядку у державній службі зайнятості. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. п. 1, 9, 17 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття, абз. 1, 4, 8 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018р. № 792 (далі - Порядок № 792), п.п. 2 п. 21 глави V Порядку надання допомоги по безробіттю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022р. № 735, реєстрація безробітного та виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі зайнятості особи, встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг), інших випадках передбачених Порядком № 792 (початку зайнятості особи, укладення цивільно-правового договору про виконання робіт (надання послуг), зайняття іншим видом діяльності згідно зі ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»), та припинення реєстрації безробітного з підстав визначених Порядком № 792. Згідно з п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці і соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України № 60/69 від 13.09.2009р. (далі - Порядок № 60/69) для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. Відповідно до пункту 5 Порядку № 60/69 перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. Так, за актом №19 від 17.05.2021 здійснено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатами якого, зареєстрована безробітна [PERSON] , перебуваючи працевлаштованою на посаді продавця непродовольчих товарів з 09.10.2020, необґрунтовано отримала допомогу по безробіттю. Пунктом 6 Порядку № 60/69 передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти (пункт 7 Порядку). Так, на виконання вказаного положення, Херсонським обласним центром зайнятості 27.05.2021 надіслано [PERSON] повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. В подальшому 15.03.2021 відповідачу засобами телекомунікаційного зв`язку через мобільний застосунок Viber було направлено повідомлення про повернення коштів в добровільному порядку. Однак 01.04.2024 надійшло повідомлення від [PERSON] про відмову від сплати. Станом на сьогодні заборгованість відповідачем не погашена Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою (абз. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на випадок безробіття в редакції станом на травень 2022р.). Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування лише в разі, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконала свого обов`язку з інформування позивача про наявність обставин, що були підставою для припинення виплати передбаченої законом допомоги по безробіттю, що призвело до безпідставного отримання відповідачем допомоги з 27.12.2020 по 23.03.2021 у розмірі 2367,51 грн. Отже, вимога позивача щодо стягнення безпідставного отриманої відповідачем допомоги з 27.12.2020 по 23.03.2021 у розмірі 2367,51 грн підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції №1483 від 14.05.2024, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved