Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

До суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, яким просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК» АРКС» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 47 701,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що\~25 листопада 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 78203Га2я. Предметом даного Договору були майнові інтереси [PERSON] , пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota Rav 4» реєстраційний № [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 26.11.2023 року о 11:45 у місті Одеса, на Вільямса, 50/1, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Rav 4» реєстраційний № [NUMBER] та транспортного засобу «Volvo» реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2023 року у справі №521/24068/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та відповідно винним у вчиненні дорожньо-транспортній пригоди. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася [PERSON] , що є страхувальником за договором та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено акт огляду транспортного засобу від 29.09.2023 року. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 47\~701,00 грн.. Оскільки на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Вищезазначені обставини слугували підставою звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 02.08.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. (а.с. 40-41) Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направляв. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27.09.2023 р., о 16.10 год., [PERSON] в [ADDRESS] ; керуючи т/з Volvo д/н [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу контролювати його рух, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого допустив зіткнення з т/з Toyota д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по переду, що призвело до механічних пошкоджень. Постановою Малиновського\~районного суду\~міста Одеси\~від 01.11.2023р.\~по справі\~№ 521/24068/23,\~водія [PERSON] \~визнано винним\~у настанні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП. (а.с. 5) Вищезазначена постанова набрала законної сили 14.11.2023р. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто, наявність вини в діях [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.09.2023 року, додатковому доказуванню не підлягає. 25 листопада 2022 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 78203Га2я. Предметом даного Договору були майнові інтереси [PERSON] , пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota Rav 4» реєстраційний № [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. (а.с. 11-19) Згідно страхового акту огляду транспортного засобу від 29.09.2023 року, складеного ТОВ «Алмаз Сістем» та ремонтної калькуляції, у результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі застрахованого транспортного засобу «Toyota Rav 4» реєстраційний № [NUMBER] , зазнало збитків у сумі 47\~701,00 грн. (а.с.20-21,23-29) ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатило ТОВ «Алмаз Сістем» страхове відшкодування за рахунком на оплату № АССФ2752 від 17.10.2023 року в сумі 47\~701,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1008599 від 19.12.2023 року. (а.с. 22,31) Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. На підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На виконання вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність на момент настання ДТП Відповідача не була застрахована. Отже, на підставі вищезазначеного, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. 03.01.2024р. позивач на адресу відповідача направив претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 47\~701,00 грн., однак відповіді на неї не отримав. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до п.1 ч.1 ЦПК ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Як установлено, відповідач [PERSON] спричинив дорожньо-транспортну пригоду, до якої він причетний, що встановлено постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 01.11.2023р. по справі № 521/24068/23, тому до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу «Toyota Rav 4» реєстраційний № [NUMBER] . З огляду на\~викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати на судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved