Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Яроміч О.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15 травня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя стало неможливим. Кожен із подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За наведених обставин шлюб між сторонами носить лише формальний характер, примирення неможливе. Сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Враховуючи викладене, просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.05.2004 в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений відповідний актовий запис №151 - розірвати. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою судді від 02.09.2024 у справі відкрито провадження та призначений розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. На адресу суду представником відповідача [PERSON] - адвокатом Спірідоновим В.В. направлено заяву про надання строку на примирення, в обґрунтування зазначає, що в наслідок того, що з початку повномасштабного вторгнення рф на територію України позивачка разом з дітьми з метою уникнення загроз життю виїхала за межі України і на даний час постійно перебуває у Республіці Польща, а підтримання подружніх відносин на відстані ускладнено, а тому час від часу виникають дрібні непорозуміння стосовно подружнього життя, які переходять у конфлікт, але вони носять тимчасовий характер. Це обумовлюється тим, що у подружжя не достатньо співпадають розуміння своїх ролей у сім`ї і тим самим, пред`являються неузгоджені очікування і вимоги. Разом з тим, відповідач [PERSON] докладає максимум зусиль щодо врегулювання спірних питань без застосування надмірних емоцій, намагається всі непорозуміння врегулювати мирним шляхом оскільки усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності, а спільні діти повинні перебувати та виховуватись в повноцінній родині. [PERSON] зацікавлений у збереженні сім`ї, а тому вважає, що підстави для розірвання шлюбу відсутні. За таких обставин просить надати [PERSON] та [PERSON] строк для примирення терміном 6 місяців. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Яроміч О.В. подано заперечення про надання строку на примирення, в якому зазначає, що викладені у клопотанні доводи не відповідають дійсності: будь-яких взаємовідносин сторони не підтримують взагалі. Відповідач навіть заблокував номер позивача, щоб не примати від неї дзвінки. Подружні відносини між сторонами були припинені вже понад 2 роки. За цей час жодних зусиль чи намагань зберегти сім`ю відповідач не вчинив. Наявність офіційного шлюбу приносить позивачу страждання, цим відповідач вчиняє психологічне насилля над позивачем, принижує її. Будь-яких доказів, що відповідач намагався примиритися з позивачем, він суду не надав, таких доказів не існує. Подача даного клопотання до суду зумовлена лише бажанням відповідача спричинити позивачу додаткові страждання. Таким чином, позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В даному випадку на розгляді суду знаходиться питання щодо сімейних стосунків сторін, які на час розгляду справи є вже припиненими. Шлюб сторін суперечить моральним засадам суспільства. Відповідачем не наведено жодних доказів того, що за час припинення шлюбних відносин та за час існування цього позову у суді з`явилися обставини, які унеможливлюють розірвання шлюбу, як і доказів того, що між сторонами існують відносини, притаманні подружжю. Враховуючи вищевикладене, просять суд у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення - відмовити повністю. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, повністю та всесторонньо дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до приписів ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 травня 2004 року в Уманському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 151. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Актовий запис № 455. За приписами ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст. 24 СК України). Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до положень ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки позивач не бажає зберегти шлюб та на примирення категорично не згодна, на розірванні шлюбу наполягає. Одночасно суд зазначає, що заява позивача про надання строку на примирення є небунтованою, оскільки жодних доказів на підтвердження наміру зберегти сім`ю та відновити шлюбні стосунки з позивачемне надано, а саме лише посилання представника відповідача на наявність бажання примирення без вчинення відповідачем будь-яких конкретних дій протягом тривалого часу з моменту фактичного припинення шлюбних стосунків та за час перебування справи на розгляді суду, з урахуванням обізнаності з категоричною позицією позивача, не може бутипідставою для надання терміну на примирення. За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам позивача, а тому враховуючи обставини, які склалися між сторонами, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved