Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 05.08.2024 року до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за вказаною позовною заявою. Справа за підсудністю перебувала в провадженні Широківського районного суду Дніпропетровської області та була передана на підставі ч. 4 ст. 31 ЦПК України за Розпорядженням в.о. голови суду Ольги Шевченко. Так, представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить: Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 25.12.2023-100002043 від 25.12.2023 у розмірі 13752,01 грн.; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано обставинами: Між позивачем та відповідачем 25.12.2023 укладено Кредитний договір № 25.12.2023-100002043. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 9000 грн. строком на 28 днів. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 13752,01 грн., з яких: заборгованість за кредитом 9000 грн.; заборгованість за процентами 3402,01 грн. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 27.03.2024 представник позивача звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості. У вказаній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення; про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 05.04.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області провадження у справі було відкрито, постановлено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 08.07.2024 ухвалою судді Широківського районного суду Дніпропетровської області було постановлено перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.07.2024 в.о. голови Широківського районного суду Дніпропетровської області Ольга Шевченко, згідно з Розпорядженням № 1011, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 31 ЦПК України, зобов`язала передати матеріали вказаної справи до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. 12.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок порушення останньою грошового зобов`язання перед позивачем. 25.12.2024 [PERSON] уклала кредитний договір № 25.12.2023-100002043 з ТОВ «Споживчий центр» шляхом акцептування оферти підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е256) заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (оферти). Позивачем надається інформаційне повідомлення позичальника, підписане одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е256. Позивачем надається Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору А256. Позивачем надається копія квитанції від 25.12.2023 про перерахування на картковий рахунок відповідача, узгоджений в кредитному договорі, грошових коштів у сумі 9000 грн. за договором №25.12.2023-100002043. Позивачем надається довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №25.12.2023-100002043. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду були повідомлені належним чином. Разом із позовною заявою представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток, проте вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта». Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. З огляду на зазначене, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо форми правочину та його змісту. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). Договір, що за своєю правовою природою є двостороннім правочином, є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626,628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається за загальним правилом шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~-\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.\~ Згідно\~зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Щодо виконання зобов`язання. За загальним правилом, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону (ст.ст. 526,527,530 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо належності Паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору. Незважаючи на те, що законодавцем передбачена можливість фіксування правочину в кількох документах, які текстуально відтворюють волю сторін, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Вказана правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з копії заявки №25.12.2023-100002043 від 25.12.2023 та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), останні містять істотні умови кредитного договору, спосіб надання кредиту, суму кредиту, строк повернення кредиту, розмір процентної ставки, розмір комісії за обслуговування кредиту та інші істотні умови. Відповідач погодився з умовами кредитного договору №25.12.2023-100002043 від 25.12.2023, про що свідчить наявність електронного підпису одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Також встановлено, що кредитодавцем виконані умови договору, кредитні кошти були перераховані відповідачу. Остання не виконала зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернула, відсотки за користування такими коштами не сплатила, заборгованість погашена не була. Таким чином, позивачем підтверджений факт укладення кредитного договору з відповідачем та порушення нею взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що вона в електронному режимі підписувала договір про споживчий кредит, отримувала кредитні кошти та користувалась ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а обставини, викладені у позовні заяві доведеними. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що про задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved