Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

20 листопада 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки в натурі із земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] отримали спадщину після матері [PERSON] , яка складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, площею 0,5200 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0613, та з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 16,4806 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0614, які розташовані за адресою: Миколаївська область Веселинівський район Широколанівська сільська рада, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільскогосподарського виробництва. Право спільної часткової власності позивача на дві вищевказані земельні ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Розмір частки [PERSON] становить 1/6. Частки всіх спадкоємців є рівними. Право власників на земельну ділянку зареєстровано за співласниками по 1/6 частці. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 19.10.2017 року здійснено виділ частини земельної ділянки в натурі, зокрема, виділено в натурі 1/2 частку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,5200 га по 0,2600 га та 1/2 частку зі складу земельної ділянки загальною площею 16,4806 га по 8, 2403 га. Між співвласниками виникли суперечності з приводу подальшого використання спільної земельної ділянки. Вони не досягли згоди щодо користування та розпорядження земельними ділянками, які перебувають в їх спільній частковій власності, не дійшли згоди щодо укладення нотаріальної угоди про реальний розподіл земельних ділянок, що створює позивачу складнощі щодо користування та розпорядження належною йому власністю. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити та виділити йому в натурі по 1/2 частки вищевказаних земельних ділянок та припинити право спільної часткової власності. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, однак забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Гавловську Ю.В., яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, просила судові витрати по справі покласти на позивача. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання поштової кореспонденції. Будь-яких заяв до суду не подала, відзиву на позовну заяву не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак забезпечив участь в судовому засіданні свого представника - адвоката Губську Ю.О., яка визнала позовні вимоги повністю, проти їх задоволення не заперечує. Заслухавши вступне слово представника позивача - адвоката Гавловської Ю.В., представника відповідача - адвоката Губської Ю.О., дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли земельні ділянки: загальною площею 0,5200 га з кадастровим номером 4821785600:04:000:0613, та загальною площею 16,4806 га з кадастровим номером 4821785600:04:000:0614, які розташовані на території Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області (правонаступником якої є Степівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області). Спадщину після смерті [PERSON] сторони отримали за законом (як діти спадкодавця), що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5-9). Так, згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року, серії НВТ 621895, зареєстрованого в реєстрі за № 763, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину, яка складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,5200 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0613. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року, серії НВТ 621896, зареєстрованого в реєстрі за № 764, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину, яка складається з 1/2 частки у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 16,4806 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0614. Зміна прізвища позивача з " [PERSON] " на " [PERSON] " підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданого Заводським районним у м. Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 10.01.2017 року (а.с. 13). Відповідно до Рішення Веселинівського районного суду від 19.10.2017 року, справа № 472/56/17, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виділено в натурі 1/2 частку зі складу земельної ділянки загальною площею 0,5200 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0613, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район, Широколанівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до варіанту судової земельної експертизи, тобто виділено в користування співвласників частину земельної ділянки площею 0,2600 га.; виділено в натурі 1/2 частку зі складу земельної ділянки загальною площею 16,4806 га, кадастровий номер 4821785600:04:000:0614, яка розташована за адресою: Миколаївська область, Веселинівський район , Широколанівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у відповідності до варіанту судової земельної експертизи, тобто виділено в користування співвласників частину земельної ділянки площею 8,2403 га (а.с. 16-18). Так, згідно з положеннями Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України). Аналогічно, згідно з ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.ч. 1,3,4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п. «е» п. 18) у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. В матеріалах справи наявний висновок судової земельно-технічної еспертизи № 125-140 від 07.06.2024 року, відповідно до якого виділ належних позивачу часток земельних ділянок є технічно можливим, експертом запропоновано один варіант їх виділу. Заперечень проти такого виділу від співвласників земельної ділянки не надійшло. Таким чином, за встановлених обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що представник позивача не просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, то суд вважає за необхідне судові витрати по справі покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved