Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про звільнення від сплати заборгованості за аліментними зобов`язаннями. В позовній заяві вказував, що 11.01.2020 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . 22.07.2021 року було видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 05.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ не було звернуто до виконання, в зв`язку з тим, що дитина перебувала на утриманні позивач та проживала з батьком, відповідачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною. 18.03.2022 року позивач був призваний у порядку мобілізації до лав ЗСУ. У травні 2022 року з тяжким захворюванням позивач був направлений на лікування, де перебував з 02.05.2022 по 11.05.2022, після проходження ВЛК був визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 29.06.2022 року позивачу була проведена операція по трансплантації донорської нирки. 19.09.2022 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності довічно, а в жовтні 2022 року призначено пенсію по інвалідності у розмірі 2760 грн., а з березня 2024 2980 грн. 05.10.2023 року Яготинським районним судом Київської області шлюб між сторонами розірвано. Дружині не потрібен був хворий чоловік, вона не допомагала у лікуванні, не підтримала позивача. 13.03.2024 року відповідачці видано дублікат судового наказу про стягнення з позивача аліментів, а в травні 2024 року судовий наказ звернуто до примусового виконання. 06.05.2024 року державним виконавцем Бориспільський ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження ВП №74918381, а 15.07.2024 року винесено постанови про розмір мінімальних витрат, про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату. Позивач вважає, що мають місце обставини, які є підставою для звільнення його від сплати боргу з аліментних зобов`язань, що виник у нього перед відповідачкою у сумі 77791,49 грн. станом на 30.06.2024 року. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 09.09.2024 року. Відповідачка подала відзив до суду, в якому позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні повністю, вважає, що позивач не надав доказів спільного проживання, спільного бюджету, та ведення спільного господарства, грошові перекази з липня 2021 по березень 2022 їй позивач робив незначні, всього на суму 3130 грн., вважає, що це не є доказом сплати аліментів, а є добровільною додатковою участю у витратах на дитину. З березня 2022 по травень 2024 позивач отримував заробітну плату в ЗСУ, однак відрахувань на утримання дитини не робив. Доказів що в період лікування позивач не мав доходів він не надав, підтвердження вартості лікування також не надав. З 19 вересня 2022 позивач отримує пенсію, що свідчить про існування доходу і можливість сплачувати аліменти. Також відповідачка зауважує, що з 23.11.2022 їй встановлена 3 група інвалідності, їй протипоказана важка фізична праця з тривалою ходьбою. Позивач надав суду відповідь на відзив, у якому вказав наступне. Відповідачка з дитиною проживала з 22.10.2021 до 19.10.2023 у будинку, який належить батькам позивача, вона була у відпустці по догляду за дитиною у цей період не працювала, а перебувала на утриманні позивача та його батьків, які забезпечували її та дитину всім необхідним. Дана обставина має істотне значення. Про судовий наказ позивачу стало відомо значно пізніше після його видачі. Відповідачка використовувала його для тиску та можливості самостійно розпоряджатися сімейним бюджетом. За два місяці служби позивач не мав великих статків, але мав витрати на придбання військової амуніції, продуктів харчування, ліків для нирок. За час лікування позивач поніс витрати 70 тис. грн., але чеків не зберіг. Здійснені витрати підтверджуються зменшенням залишку коштів на його картковому рахунку з 14.05.2022 по 04.06.2022 з 42 тис. грн. до 309 грн. З пенсії позивача щомісячно проводиться утримання 50 %, що унеможливлює його існування, і через інвалідність 2 групи та протипоказань неможливо знайти відповідну роботу, що унеможливлює сплату заборгованості по аліментах. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до копії судового наказу з ЄДРСР, справа №692/627/21 (провадження №2-н/692/40/21) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 05.07.2021р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 05.10.2023 року по справі №382/1386/23 (провадження №2/382/452/23) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Постановою Київського апеляційного суду від 17.01.2024 року рішення суду залишено без змін. 13.03.2024 року ухвалою Драбівського районного суду по справі №692/627/21 (провадження №6/692/18/24) видано дублікат судового наказу від 22.07.2021 року. Згідно витягу з наказу начальника [INFO] від 18.03.2022 року №59, [PERSON] зараховано до списків особового складу з 18.03.2022 року. Згідно витягу з наказу начальника [INFO] від 30.05.2022 року №123, солдата [PERSON] звільненого наказом №18-РС з військової служби у запас за пп. Б, виключено із списків особового складу. Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1062134від 19.09.2022, [PERSON] встановлена друга група інвалідності з 12.09.2022 року і довічно. Факт лікування та проведення операції на нирках [PERSON] підтверджується виписного епікрізу № 5221 Головного військового клінічного госпіталю, випискою з амбулаторної картки № 002637/2022. Згідно повідомлення підприємству, установі, організації про результати огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.09.2022 [PERSON] може працювати в створених умовах, йому протипоказана важка фізична праця. Як вбачається з довідки про доходи №2116265027119108 [PERSON] перебуває на обліку в Переяслав-Хмельницькому об`єднаному управління ПФУ в Київській області і отримує пенсію по інвалідності, яка за період квітень 2023 вересень 2023 року становила 16560,00 грн. Отримання пенсії підтверджено скріншотами з мобільного телефону про зарахування коштів на рахунок. 06.05.2024 року головним державним виконавцем Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по ВП №74918381 з виконання судового наказу №692/627/21 виданого 22.07.2021 року. 15.07.2024 року по ВП №74918381 винесено постанови про розмір мінімальних витрат, про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату. З даних постанов вбачається, що борг по аліментах позивача становить 77791,49 грн. станом на 30.06.2024. Згідно ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма закону встановлює чіткий причинно-наслідковий зв`язок між виникненням заборгованості по аліментам та тяжкою хворобою платника. Тобто, на момент виникнення заборгованості особа через свій стан здоров`я не мала можливості сплачувати аліменти у повному розмірі. У даному випадку, на момент виникнення тяжкої хвороби та проведення операції на нирках у червні 2022 року [PERSON] заборгованість по аліментам була відсутня, а тому ця підстава не може бути прийнята до уваги при вирішенні питання звільнення особи від сплати аліментів. Щодо інших обставин, на які посилається позивач суд зазначає наступне. Сам факт проживання позивачки з дитиною у будинку батьків чоловіка не є достатньою підставою для звільнення від сплати аліментів, так як дід і баба не позбавлені прав на допомогу внучці та невістці, і така допомога не може бути підставою для звільнення боржника по аліментах від виконання свого обов`язку. Крім того, позивач не надав суду доказів, які б підтвердили, що він утримував доньку матеріально до звернення дружини до органів ДВС про примусове стягнення аліментів. Також відсутні докази добровільного виконання рішення суду, про яке позивачу було відомо, що він не заперечує, шляхом перерахування аліментів дружині у визначеному рішенням суду розмірі. Купівля окремих речей чи надання на це коштів, може бути підставою для зарахування цих коштів в рахунок погашення аліментів у доведеності цього під час спору про розмір заборгованості, але не буде підставою для звільнення особи від сплати заборгованості по аліментах. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Дана норма спрямована на захист інтересів дитини. Суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог за обставин, на які посилається позивач, порушило б права та інтереси дитини, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з вищевказаних підстав. Щодо понесених витрат відповідачки за отриману правову допомогу, то суд частково погоджується з позицією представника позивача [PERSON] щодо підстав для зменшення розміру таких витрат. Відповідно до\~ч.4,\~5\~ст.137\~ЦПК України\~розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи обсяг виконаної роботи, суд оцінює вартість послуг адвоката у 2000 грн., які слід у повному обсязі покласти на позивача, так як в задоволенні позовних вимог суд відмовляє. Докази понесених витрат відповідачкою надано суду, а саме надано договір про надання правничої допомоги від 26.09.2024, розрахунок гонорару за надану правничу допомогу, акт виконаних робіт та квитанція до прибуткового касового ордеру від 26.09.2024 на суму 5000 грн.

Outcome: approved