Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» звернулося до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №103027746 від 25.06.2021 року в розмірі 22450,00 грн., судовий збір в сумі 2 422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 25.06.2021 року за власним волевиявленням, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті ТзОВ «Мілоан» [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №103027746. Законодавством України передбачено оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. ТзОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору №103027746 від 25.06.2021 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті. Таким чином відповідач уклав договір про споживчий кредит №103027746 від 25.06.2021 року з ТзОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн.. 30.09.2021 року згідно умов договору відступлення права №09Т, ТзОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №103027746 від 25.06.2021 року на користь позивача, а відповідно позивач набуло право вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги, сума боргу перед новим кредитором становить 22450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить - 5000,00 грн., заборгованість за відсотками становить - 16500,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 950,00 грн.. Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий кредит в строки, передбачені кредитним договором №103027746 від 25.06.2021 року. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін у судове засідання. 27.06.2024 року представником відповідача подано письмові заперечення, згідно яких просить відмовити у частині позовних вимогах ТзОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] , мотивуючи тим, що у позовній заяві позивач просить суд стягнути заборгованість за процентами розмірі 16 500 грн. Одночасно, з 01 січня 2021 року в Україні набули чинності зміни, внесені до Закону «Про споживче кредитування». Відповідно до норм документа договори, які укладаються на суму, що не перевищує мінімальної зарплати, а також на строк до 1 місяця, належать до споживчих. Відповідно до зазначеного закону, суму відсотків за прострочення споживчого кредиту не може бути змінено у бік погіршення умов для споживача, штраф і пеня, що нараховуються, не можуть перевищувати подвійної суми тіла кредиту. Збільшення розмірів штрафних санкцій за домовленістю сторін заборонено. Комісія за управління кредитом, яку проситься стягнути позивач є незаконною та не може стягуватися з відповідача, оскільки згідно ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо, за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутній оригінал договору про передання права вимоги та оригінали додаткових угод до цього договору, що виключає можливість впевнитися, що право вимоги до відповідача передавалося позивачу. Звертає увагу, що переказ та отримання суми кредиту відповідачем в розмірі 5 000 грн. на підставі кредитного договору, нічим не підтверджено. У додатках до позовної заяви відсутній документ, який би підтверджував факт перерахування (отримання) будь-яких коштів. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення - відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. До позовної зави позивач не долучив договір на відкриття карткового рахунку з інформацією про номер рахунку на який позивач перерахував кредитні кошти відповідачу згідно Кредитного договору. Не зазначено номер платіжної картки, яка була надана до відкритого рахунку відповідачу та не долучено доказів про отримання відповідачем платіжної картки чи отримання готівки. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то представник позивача не надав копії документів, які б могли бути підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Вважає, що розмір витрат на правову допомогу не доведений, документально не обґрунтований і не відповідає розумній необхідності таких витрат. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, відповідач вважає, що зазначені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. є завищеними та не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат. 03.09.2024 року представником позивач подано додаткові письмові пояснення, згідно яких остання зокрема просить задовольнити в повному обсязі позовні вимоги. Зазначає, що 25.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» URL: https://miloan.ua/, [PERSON] було подано Заявку на отримання кредиту № 103027746. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит № 103027746 від 25.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Таким чином, проаналізований Позивачем вище алгоритм дій щодо порядку укладення правочину в електронній формі дає підстави вважати доведеним належними доказами факт, що договір про споживчий кредит № 103027746 від 26.06.2021 був дійсно підписаний з ТОВ «МІЛОАН» саме Відповідачем, а отже матеріали справи містять належні докази укладення даного правочину в електронній формі між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем. Звертають увагу суду, що кредитний договір № 103027746 від 25.06.2021 не визнаний недійсним чи/або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Відповідно до норм чинного законодавства ТОВ «МІЛОАН» на виконання умов договору про споживчий кредит № 103027746 від 25.06.2021 перерахувало Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29173262 від 25.06.2021, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі за договором про споживчий кредит № 103027746 від 25.06.2021, які були передані ТОВ «МІЛОАН» в рамках укладеного договору факторингу 09Т від 30.09.2021. Оскільки Відповідач 10.07.2021 кредит в сумі 5 000,00 грн. не повернув, а продовжував користуватися кредитним коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п. 1.6. Договору, з якими погодився Відповідач, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів, тобто за період з 11.07.2021 року по 08.09.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищенаведених норм ЦК України та умовам Договору та спростовує доводи представника Відповідача про незаконність нарахування відсотків за користування кредитом після 10.07.2021. Крім того зазначає, що представником позивача на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу було подано до суду наступні докази, а саме: копію договору № 42649746 від 01 квітня 2024 року; копію детального опису робіт (надання послуг) від 10 травня 2024 року; копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката (виконання робіт, надання послуг) від 10 травня 2024 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Також просить витребувати в банку виписку про рух коштів по картці № [NUMBER] за період 25.06.2021-30.06.2021, на підставі платіжного доручення №29173262 від 25.06.2021 Ухвалою від 09.10.2024 року в порядку витребування доказів зобов`язано АТ «Ідея Банк» (79008, м.Львів, вул.Валова, 11) в особі керівника надати до суду в строк до 31 жовтня 2024 року належним чином завірену копію виписки про рух коштів по картці № [NUMBER] за період 25.06.2021-30.06.2021, на підставі платіжного доручення №29173262 від 25.06.2021. 21.10.2024 року на адресу суду від АТ «Ідея Банк» надійшла витребувана інформація. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без участі їхнього представника, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі. Щодо проведення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява, згідно якої останній просить розглянути справу без його участі. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.06.2021 року [PERSON] звернувся до ТзОВ «Мілоан» з метою отримання кредитних коштів, у зв`язку з чим підписав в електронному вигляді анкету - заяву на кредит №103027746 від 25.06.2021 року (а.с.15-17). Як вбачається із Анкети-заяви на кредит №103027746 від 25.06.2021 року, сума кредиту - 5000,00 гривень у валюті: Українська гривня. Строк кредиту 15 днів з 25.06.2021 року. Дата повернення кредиту 10.07.2021 року. Сума до повернення 7450,00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 950,00 грн., нараховуюється одноразово за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 1500,00 грн., нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Позичальник [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційни номер [NUMBER] . Канал залучення: finme-61/cpll. IP адреса з якої подано заявку: [NUMBER]. Погоджені умови кредитування по заявці 103027746: замовлена сума: 20000,00 грн., замовлений строк 30 днів, погоджена сума 5000,00 грн., погоджений строк 15 днів, комісія за надання 19,00% одноразово, ставка процентів 2,00 % за кожен день користування. 25.06.2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №103027746 (індивідуальна частина) (надалі - договір) (а.с.31 -38). Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі - кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п.1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 15 днів з 25.06.2021 (строк кредитування) (п.1.3 Договору). Відповідно до п.1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.07.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 2450,00 грн. в грошовому виразі та 1.637.467,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 7450,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту: 950,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом: 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору (п.1.7 договору). Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (п.2.1 договору). Згідно п.2.2.1 договору, позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору. Згідно п.2.2.2 договору, нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору. Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п.1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника (п.2.2.3 договору). Згідно п.2.3.1 договору, продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Пролонгація на пільгових умовах: Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі - Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п.п.2.3.1.1 договору) Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Пролонгація на стандартних (базових) умовах: Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 ( один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах (п.п.2.3.1.2 договору). Відповідно до п.2.4.1 договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4 , п.3.2.5 Договору (п.2.4.2 договору). У випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності (п.3.2.5 договору). Згідно п.4.2 договору, у разі прострочення Позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 Договору. Обов`язок Позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог Кредитодавця. Відповідно до п.5.1 договору позичальник підтверджує зокрема, що: до укладення цього Договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією передбаченою ч.2,3 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення Договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п.6.3) та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору; умови Договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; до укладення цього Договору отримав від Товариства інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування»; інформація надана йому Товариством з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання; Товариство в електронній формі повідомило його шляхом надання доступу до проекту цього Договору (індивідуальної частини), Правил та іншої інформації розміщеної на сайті Товариства, зокрема в розділах «Документи», «споживачам» про відомості (інформацію) вказані в ч.1,2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно п.6.1 договору, цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, або у SMS повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству (п.6.2 договору). Відповідно до п.6.3 договору, приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому та підтверджує зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору; Згідно п.7.1 договору, цей Договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього Договору. Строк дії цього Договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 Договору. Якщо зі спливом 3-го дня з моменту укладення цього Договору кредитні кошти не будуть відправлені Товариством та/або не будуть отримані Позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього Договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням в Особистому кабінеті. Як видно із Додатку №1 (графік платежів) до договору про споживчий кредит №103027746 від 25.06.2021 рокута Додатку №2 (паспорту споживчого кредиту) до договору про споживчий кредит №103027746 від 25.06.2021 року(а.с.39, 40-41), [PERSON] був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту. ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит №103027746 від 25.06.2021 рокувиконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №29173262 від 25.06.2021 року (а.с.43). Вказане також підтверджується випискою АТ «Ідея Банк» по рахунку клієнта фізичної особи №100000-2024/1016 за період з 25.06.2021 по 30.06.2021 року (а.с.162). Судом також встановлено, що 30.09.2021 між ТзОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТзОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) було укладено договір факторингу № 09Т (а.с.67-78), відповідно до умов цього договору, клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Права вимоги переходять від клієнта до фактора в день підписання цього договору (п.4.1 Договору). На виконання умов договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 року, 30.09.2021 року між ТзОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТзОВ «Діджи Фінанс» (Фактор) було підписано Акт приймання-передачі реєстру прав вимоги до договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 року (а.с.79). Відповідно до Витягу з Додатку до договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 року, 30.09.2021 року, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , кредитний договір №103027746 від 25.06.2021 року, залишок боргу на момент відступлення права вимоги становить 22450,00 грн., з яких сума заборгованості за тілом 5000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 16500,00 грн., сума заборгованості за комісією - 950,00 грн. (а.с.22). На виконання умов договору факторингу № 09Т від 30.09.2021 року, ТзОВ «Діджи Фінанс» було сплачено ТзОВ «Мілоан» наступні суми, зокрема: 04.11.2021 року в розмірі 260429,51 грн, згідно платіжної інструкції №9 від 04.11.2021 року; 03.12.2021 року в розмірі 218250,99 грн., згідно платіжної інструкції №3 від 03.12.2021 року; 10.01.2022 року в розмірі 251803,26 грн., згідно платіжної інструкції №9 від 10.01.2022 року; 03.02.2022 року в розмірі 125366,13 грн., згідно платіжної інструкції №1939 від 03.02.2022 року; 29.06.2022 року в розмірі 127485,40 грн., згідно платіжної інструкції №4 від 29.06.2022 року; 03.11.2022 року в розмірі 153035,60 грн., згідно платіжної інструкції №2683 від 03.11.2022 року; 03.11.2022 року в розмірі 78720,00 грн., згідно платіжної інструкції №2684 від 03.11.2022 року; 02.12.2022 року в розмірі 168187,60 грн., згідно платіжної інструкції №2832 від 02.12.2022 року; 02.12.2022 року в розмірі 63568,00 грн., згідно платіжної інструкції №2831 від 02.12.2022 року; 03.01.2023 року в розмірі 105742,50 грн., згідно платіжної інструкції №3016 від 03.01.2023 року; 03.01.2023 року в розмірі 126013,10 грн., згідно платіжної інструкції №3015 від 03.01.2023 року; 02.02.2023 року в розмірі 85015,60 грн., згідно платіжної інструкції №3169 від 02.02.2023 року; 02.02.2023 року в розмірі 146740,00 грн., згідно платіжної інструкції №3170 від 02.02.2023 року; 02.03.2023 року в розмірі 164185,60 грн., згідно платіжної інструкції №3340 від 02.03.2023 року; 02.03.2023 року в розмірі 67570,60 грн., згідно платіжної інструкції №3339 від 02.03.2023 року; 04.04.2023 року в розмірі 158252,00 грн., згідно платіжної інструкції №3599 від 04.04.2023 року; 04.04.2023 року в розмірі 73503,60 грн., згідно платіжної інструкції №3600 від 04.04.2023 року; 04.05.2023 року в розмірі 118701,60 грн., згідно платіжної інструкції №3801 від 04.05.2023 року; 04.05.2023 року в розмірі 113054,00 грн., згідно платіжної інструкції №3800 від 04.05.2023 року; 04.06.2023 року в розмірі 146108,00 грн., згідно платіжної інструкції №4015 від 04.06.2023 року; 04.06.2023 року в розмірі 85647,60 грн., згідно платіжної інструкції №4017 від 04.06.2023 року; 04.07.2023 року в розмірі 103150,60 грн., згідно платіжної інструкції №4215 від 04.07.2023 року; 04.07.2023 року в розмірі 128605,00 грн., згідно платіжної інструкції №4214 від 04.07.2023 року; 03.08.2023 року в розмірі 103246,60 грн., згідно платіжної інструкції №4420 від 03.08.2023 року; 03.08.2023 року в розмірі 128509,00 грн., згідно платіжної інструкції №4419 від 03.08.2023 року; 05.09.2023 року в розмірі 136082,60 грн., згідно платіжної інструкції №4595 від 05.09.2023 року; 05.09.2023 року в розмірі 95673,00 грн., згідно платіжної інструкції №4594 від 05.09.2023 року; 03.10.2023 року в розмірі 90591,78 грн., згідно платіжної інструкції №4793 від 03.10.2023 року; 03.10.2023 року в розмірі 69668,00 грн., згідно платіжної інструкції №4792 від 03.10.2023 року (а.с.44-59). Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника - [PERSON] за договором про споживчий кредит №103027746 від 25.06.2021 року, відповідно до укладеного договору факторингу виступає позивач. Вирішуючи даний спір суд виходить з такого. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором №103027746 від 25.06.2021 року, у зв`язку із чим у останнього за період з 25.06.2021 по 08.09.2021 виникла заборгованість в сумі 22450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить - 5000,00 грн., заборгованість за відсотками становить - 16500,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 950,00 грн., що підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення за договором кредиту №103027746 від 25.06.2021 року(а.с.25-27). Як вбачається із досудової вимоги №2888804679-АВ від 27.09.2023 (а.с.20-21), позивач звертався до відповідача з вимогами про погашення заборгованості за кредитним договором №103027746 від 25.06.2021 року, однак останній належним чином не відреагував. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Суд не бере до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що в матеріалах справи відсутній оригінал кредитного договору та графіку погашення кредитних грошових коштів, оскільки як зазначалось вище будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Із копії наявного у матеріалах справи електронного договору, у сукупності з іншими дослідженими судом письмовими доказами, вбачається, що [PERSON] , як позичальник за Договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі ТзОВ «МІЛОАН», надавши Кредитодавцю персональні дані, а саме: свої ПІП, реєстраційний номер облікової картки платника податків, дату народження, стать, вік, номер мобільного телефону, електронну пошту, дані паспорта громадянина України, адресу зареєстрованого та фактичного місця проживання, освіту та місце роботи, які були необхідні та достатні для укладення договору і формування одноразового ідентифікатора. Суд зазначає, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету договір не був би укладений. Також суд критично відноситься до твердження представника відповідача про те, яким чином нараховувались прострочення за відсотками, заборгованість за комісіями, оскільки як вказано вище що сторонами Договору до його підписання були індивідуально узгоджені умови кредитування, що вбачається із анкети-заяви на кредит №103027746 від 25.06.2021 року, а саме: розмір кредиту 5000,00 грн, строк кредиту 15 днів, комісія 19,00 %, проценти 2,00 %. Ці умови знайшли своє відображення як у Договорі, так і у Графіку платежів, який є невід`ємною частиною Договору у вигляді Додатку. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами Договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Крім того, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №103027746 від 25.06.2021 рокупідтверджується Витягом з Додатку №1 до договору факторингу № 9Т від 30.09.2021 року та відомістю про щоденні нарахування та погашення за договором кредиту №103027746 від 25.06.2021 року, відповідно до яких залишок боргу на момент відступлення права вимоги становить 22450,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить - 5000,00 грн., заборгованість за відсотками становить - 16500,00 грн., заборгованість за комісійними винагородами - 950,00 грн. Також суд зауважує, що як Законом України «Про споживче кредитування», передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісії, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відтак, передбачення у Договорі Кредитодавцем (позивачем) одноразової комісії у розмірі 950,00 грн. за надання Кредиту ґрунтується на вимогах закону та є правомірним. У силу вимог процесуального закону на кожну зі сторін покладається обов`язок доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не був позбавлений можливості надати суду докази на спростування наведених позивачем обставин, однак цього не зробив, обмежившись наведенням лише письмових аргументів. Відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, зазначені у позовній заяві та правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором. На переконання суду такий розрахунок заборгованості узгоджується з умовами договору та є належним доказом. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу, як правонаступнику первісного кредитора, не повернуті, що свідчить про порушення його прав, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати відсотків Таким чином, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Вирішуючи вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України). Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано такі документи: - Договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024 року, який укладений між ТзОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем (а.с.60-64); - Додаткова угода №002888804679 від 10.05.2024 року до договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.04.2024 року (а.с.28); - Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М. необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТзОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.24); - Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, послуг) від 10.05.2024 року на загальну суму 6000 грн. (а.с.14). Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 6000,00 грн. Згідно п.4 Акту від 10.05.2024, оплата професійної правничої допомоги адвоката здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту. Разом з тим, документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ТзОВ «Діджи Фінанс» дійсно понесла витрати на правничу допомогу, матеріали справи не містять. В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішенні у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, п.268 рішення у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отож, враховуючи те, що матеріали справи не містять достатніх доказів фактичного (реального) понесення позивачем витрат на правничу допомогу, у відшкодуванні таких слід відмовити. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. За наведених обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial