Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач \~звернулася \~до Ленінського\~районного суду\~ м.Запоріжжя\~з позовом\~до [PERSON] ,\~в яком\~просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 8000 грн. на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.03.2024 до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, 29.02.2020 шлюб між сторонами розірвано. У сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу надає не в повному обсязі. З 19.06.2024 представником відповідача на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, Які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну вторинну допомогу» № 450Зап, є адвокат Железняк Л.В. 27.06.2024 представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому представник просить відмовити у позові повністю, а у разі надання достовірних та належних доказів про постійне проживання дитини з позивачкою, задовольнити позов частково та стягнути на її користь аліменти в розмірі 427,17 грн. на місяць. В обґрунтування позову зазначено, що постійним місцем проживання дитини [PERSON] є зареєстроване місце проживання батька дитини - [PERSON] : [ADDRESS] . Вказане підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади, долученим до матеріалів справи. [PERSON] , не заперечує, що мати дитини, [PERSON] , бере учать у вихованні дочки, дитина періодично проживає як з батьком за місцем свого постійного проживання, так і з матір`ю за місцем її знаходження. З інформації, яку особисто зазначила позивачка, зареєстроване місце її проживання знаходиться в [ADDRESS] . Місцем свого фактичного проживання [PERSON] зазначає [ADDRESS] . В той же час, [PERSON] намагається запевнити суд, що її та відповідача дочка відвідує дитячий садочок в м. Запоріжжі. Представник вважає, що позивач не надала суду жодних документів про проживання дитини з нею, що відповідно до вимог ст. 181 СК України виключає можливість стягнення на її користь аліментів на утримання дитини. В той же час, [PERSON] , має докази, що постійним місцем проживання дитини є саме його зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Слід врахувати, що [PERSON] , одноосібно утримує дочку 10 днів кожного місяця. Дитина [PERSON] , [INFO] (вік 4 роки), за домовленістю між батьками 20 днів кожного місяця проживає з матір`ю, а 10 днів кожного місяця проживає з батьком. Під час знаходження дитини у матері вона забезпечує харчування та побутові потреби дитини, під час проживання дитини з батьком - всі потреби дитини: харчування, відпочинок, одяг і т.і. забезпечує одноосібно він. Отже, щомісяця проживання дитини з матір`ю на 10 днів перевищує проживання дитини з батьком. Позивачка намагається ввести суд в оману, додавши до позовної заяви низку квитанцій про сплату за садок та харчування у садку, сплачені сторонньою для дитини та самої позивачки особою - [PERSON] . З наданих квитанцій невідомо, за яких підстав [PERSON] сплачував кошти по квитанціям та кому належать ці кошти. З вказаного вбачається, що [PERSON] не несе витрати на дитячий садок, їх фактично несе стороння особа - [PERSON] , яка не заявляє вимог про стягнення з батьків дитини понесених витрат. [PERSON] не вправі посилатись на вказані витрати, як на понесені особисто нею. Крім того, позивачка [PERSON] не погоджувала з [PERSON] , влаштування дитини у приватний дитячий садок, де вартість перебування та харчування більш ніж в п`ять разів перевищує загальний дохід [PERSON] . Інші додані до позовної заяви чеки про витрати в продуктових магазинах, Секондхенді та аптеках не можуть бути прийняті судом в якості доказів, оскільки з вказаних чеків не можна визначити, хто саме, що та для кого придбавав у вказаних магазинах та аптеках. Додані до позовної заяви чеки РОS-терміналів не ідентифікують покупця, не містять інформації про придбані товари їх призначення саме для дитини. За вказаних обставин слід вважати, що позивачка не довела витрати на дитину у будь-якому розмірі, зокрема, у розмірі 20000,00 грн. на місяць. Позовна вимога про стягнення з [PERSON] , аліментів на дитину в розмірі 8000,00 грн. на місяць не може бути задоволена. У разі надання позивачкою доказів постійного проживання дитини з нею, слід врахувати наступне. Відповідно до ч. 2 абз. 2 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника у разі стягнення аліментів не може перевищувати 50 відсотків. Відповідно до\~доданих до\~матеріалів справи\~документів [PERSON] ,\~є особою\~з інвалідністю\~третьої групи,\~не працює,\~будь-яких\~доходів,\~окрім пенсії\~в сумі\~2760,00\~грн.,\~не має;\~потребує постійного\~лікування за\~станом здоров`я,\~про що\~свідчать наявні\~в матеріалах\~справи медичні\~документи.\~ Також\~слід врахувати,\~ що\~у [PERSON] ,\~є непрацездатні\~батьки,\~які проживають\~разом з\~ним,\~є членами\~його сім`ї\~та потребують\~матеріальної допомоги,\~яку син\~зобов`язаний\~надавати за\~законом.\~Отже,\~виходячи з\~вказаного,\~за умови\~надання належних\~та достовірних\~доказів про постійне проживання [PERSON] разом з матір`ю, [PERSON] зобов`язаний сплачувати щомісячно (за 30 днів) аліменти в сумі не менше 1281,50 грн. (50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку), тобто 42,72 грн. на день. [PERSON] , не зобов`язаний оплачувати всі забаганки позивачки та не зобов`язаний утримувати її. Враховуючи, що дитина [PERSON] знаходиться щомісяця з матір`ю 20 днів, а з батьком 10 днів, позивачка [PERSON] має право вимагати відшкодування з [PERSON] , своїх витрат на дитину тільки за 10 днів кожного місяця. Отже, за відсутності документів, які підтверджують постійне проживання дитини з матір`ю, а не перебування дитини за місцем проживання матері певний проміжок часу, у позові [PERSON] слід відмовити. У разі доведення належними доказами постійного проживання дитини з позивачкою, враховуючи об`єктивні обставини справи, інвалідність відповідача, його доходи, наявність у відповідача батьків, які потребують матеріальної допомоги, яку він за законом зобов`язаний надавати, максимальний розмір стягнення з нього не може бути більшим за 427,17 грн. (42,17 грн. на день х 10 днів проживання з матір`ю = 427,17 грн.). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позові, при цьому пояснила, що за домовленістю з відповідачем вона дозволяє дитині відвідувати батька 2 рази на місяць з середи по неділю, це виходить 10 днів на місяць, при цьому в ці дні дитина не відвідує дитячий садок. Дитина проживає разом з нею та її цивільним чоловіком [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала повністю, просила відмовити у його задоволенні, оскільки вважає що позивачкою не доведено, що дитина проживає з нею. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є позивач та відповідач, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] від 08.07.2020. Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та її цивільним чоловіком, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 05.09.2024 за адресою [ADDRESS] . Як пояснила позивач, вказану квартиру орендує її цивільний чоловік. Місцем реєстрації відповідача та доньки [PERSON] є [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 29.03.2024. Як пояснила позивач за домовленістю між сторонами дозволяє дитині відвідувати батька 2 рази на місяць з середи по неділю, це виходить 10 днів на місяць, при цьому в ці дні дитина не відвідує дитячий садок. Крім того, відповідно до наданих документів, саме сім`я позивачки (її цивільний чоловік) сплачує за дитячий садок, який відвідує дитина. При цьому відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Таким чином, судом встановлено, що місце проживання дитини є місце проживання її матері, і за домовленістю дитина відвідує батька, а не має там місце проживання. Доказів зворотного суду не надано. Відомостей щодо існування такої домовленості в подальшому також суду не надано. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 182 СК України та роз`яснень п. 17Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Доказів того, що відповідач утримує дитину, суду не надано. У відповідності зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином законодавством визначено, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі, а правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182, 200 СК України враховує, що відповідач є інвалідом з дитинства має ІІІ групу інвалідності безстроково, що підтверджується копією довідкиМСЕК№1017900 від 08.01.2019; отримані ним доходи (відомості з Державного реєстру фізичних осіб станом на 29.03.2024 за період з 1 кварталу 2023 р. по 4 квартал 2023 р. відповідач перебував на обліку у Запорізькому обласному центрі зайнятості з січня 2023 р. по квітень 2023 р. з 01.06.2023 р. працевлаштований до ПРАТ «Львівський холодокомбінат», 31.08.2023 звільнений з ПРАТ «Львівський холодокомбінат», Довідка про доходи №6208 2629 5488 1202 від 29.03.204 відповідач отримав пенсію а період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. у розмірі 32200 грн.), а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1281,50 грн.,\~ але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 березня 2024 року, з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісячно, та до досягнення дитиною повноліття Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Так, як позивачка звільнена від сплати судового збору по поданій категорії справи, тому з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial