Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

представник позивачки адвокат Дерев`янко І.О. звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до закінчення навчання, але не більше як досягнення ним двадцяти трьох років, що настане раніше. Позов обґрунтовує тим, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.07.2021 у справі № 334/2818/21 розірвано шлюб між сторонами. Судовим наказом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 05.07.2021 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.06.2021 і до досягнення повноліття. 20.08.2024 [PERSON] набув повноліття, однак, з 01.09.2024 є здобувачем освіти у Запорізькому національному університеті спеціальності 227 терапія та реабілітація освітньої програми фізична терапія, ерготерапія, денної форми навчання за кошти державного бюджету. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання, він не має можливості працевлаштуватися на роботу та самостійно отримувати заробіток, потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідач має задовільний стан здоров`я, є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 02.10.2024 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомлення (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Проти заочного вирішення справи не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд постановив провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною третьою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 16.07.2013. 05.07.2013 сторони уклали шлюб, зареєстрований 05 липня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 297, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.07.2013. В результаті реєстрації шлюбу позивачка змінила дівоче прізвище на [PERSON] . 08.07.2021 шлюб між сторонами розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 08.07.2021 у справі № 334/2818/21. 22.02.2022 між позивачкою та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.02.2022. При реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] є студентом 1-го курсу Запорізького національного університету, денної форми навчання здобуття освіти за кошти державного (регіонального) бюджету, факультету фізичного виховання, здоров`я та туризму, спеціальності фізична терапія, ерготеропія. Вказані обставини підтверджуються довідкою Запорізького національного університету № ФФВ.2024.304 від 09.09.2024 та витягом з наказу Запорізького національного університету № 1162-с від 10.08.2024. Відповідно до частини першої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для виникнення даного аліментного зобов`язання є необхідна сукупність юридичних фактів, а саме: дитина досягла повноліття, але на момент звернення до суду з позовом не досягла 23-х років; продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] досяг повноліття та на час розгляду справи не досяг двадцяти трьох років. В теперішній час він навчається на денному відділенні навчального закладу, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, адже він не має можливості працевлаштуватись та отримувати дохід. Відповідач, у свою чергу, має можливість надавати сину матеріальну допомогу, оскільки доказів про неможливість цього ним до суду не подано. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: (1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; (2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; (3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; (3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; (3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; (4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. При цьому повнолітній син [PERSON] навчається на денному відділені, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Таким чином суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї шостої частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 27.09.2024 та до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше ніж досягнення ним двадцятитрирічного віку. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211,20 гривень.

Outcome: approved