Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 02 жовтня 2024 року із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінська Мирослава Іванівна, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 95,3 м2, житловою площею 56,6 м2, допоміжна площа 38,7 м2 з господарськими будівлями та спорудами, з яких право власності на 1/3 частину даного майна як членом колишнього колгоспного типу двору, а право власності на 2/3 частини даного майна в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2024 року постановлено прийняти до розгляду позовну заяву, відкрити провадження у справі, підготовче судове засідання призначити на 31 жовтня 2024 року. Крім цього, витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінської Мирослави Іванівни: 1) копію спадкової справи № 37/2021, номер у Спадковому реєстрі 67428158, яка зареєстрована 30 березня 2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; 2) копію спадкової справи, а у випадку, якщо спадкова справа не реєструвалася, інформаційну довідку зі спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечуєпроти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Позовних вимог не заперечують, при вирішення справи покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівнав підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Крім того приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною, на виконання вимог ухвали суду, надіслано на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи № 37/2021, яка зареєстрована 30 березня 2021 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та належним чином завірену копію спадкової справи № 460, яка зареєстрована 09.07.2002 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ( копії спадкових справ на 123 аркушах). А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач, [PERSON] , народилася [INFO] у селі Туринка, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 04 жовтня 1996 року. Викладеним у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівської області 07 листопада 1987 року, стверджується, що своє дошлюбне прізвище [PERSON] позивач, [PERSON] , змінила на [PERSON] внаслідок укладення 07 листопада 1987 року шлюбу із [PERSON] у Туринківській сільській раді Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 07 листопада 1987 року було зроблено запис за № 36. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині [PERSON] . Тобто дошлюбним прізвищем позивача, [PERSON] , було [PERSON]. З свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , яке видане сільським ЗАГС села Туринка Турнківської сільської ради Львівської області 07 квітня 1968 року, вбачається, що позивач, [PERSON] , народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07 квітня 1968 року зроблено відповідний запис за № 17. Батьком позивача є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Викладеним у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане сільським ЗАГС села Туринка Туринківської сільської ради Львівської області 27 травня 1967 року, стверджується, що батько позивача, [PERSON] , та мати позивача, [PERSON] одружилися 27 травня 1967 року , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 27 травня 1967 року зроблено відповідний запис за № 10. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища чоловікові та дружині [PERSON]. З виписки з погосподарської книги № 6 Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 30 червня 1990 року № 1001, яка видана Туринківським старостинським округом № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] тип господарства станом на 30 червня 1990 року - колгоспний. Станом на 30 червня 1990 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1940 року народження - голова двору, [PERSON] , 1945 року народження - дружина; [PERSON] , 1968 року народження - дочка, тобто позивач у справі. Викладеним у виписці з погосподарської книги № 6 Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області станом на 15 квітня 1991 року № 1002, яка видана Туринківським старостинським округом № 14 Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] тип господарства станом на 15 квітня 1991 року - колгоспний. Станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1940 року народження - голова двору, [PERSON] , 1945 року народження - дружина; [PERSON] , 1968 року народження - дочка, тобто позивач. Згідно із ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Виходячи з даних, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , був [PERSON] , а членами двору [PERSON] , [PERSON] , то відповідно кожному належало по 1/3 частці даного двору. З довідки № 1000, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 11 вересня 2024 року, вбачається, що колишня вулиця Я. Галана в селі Туринка Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області перейменована на вулицю Л. Українки рішенням дванадцятої сесії Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 16 червня 1993 року. [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть 04 грудня 2001 року було зроблено запис за № 41, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Туринківською сільською радою Львівського району Львівської області 04 грудня 2001 року. Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно із ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Нормою ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Викладеним у довідці № 996, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, стверджується, що заповіт від імені громадянина [PERSON] у Туринківській сільській раді не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] й нотаріусом. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. Згідно із ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Нормою ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. [PERSON] як дружина [PERSON] , враховуючи норму ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, була спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] . Згідно із ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З довідки № 992, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, вбачається, що [PERSON] на час смерті, а саме станом на 01 грудня 2001 року, був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] . Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Викладеним у довідці № 993, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року стверджується, що [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] станом на день його смерті, [INFO] , за адресою [ADDRESS] та вели з ним спільне господарство. Згідно із ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] не відмовилася від прийняття спадщини, навпаки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживала разом із своїм чоловіком, [PERSON] , вела з ним спільне господарство. [PERSON] 09.07.2002 звернулася в Жовківську ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що 05 жовтня 2020 року було складено відповідний актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 05 жовтня 2020 року виконавчим комітетом Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому після смерті матері, [PERSON] , відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі й те, яке нею фактично успадковане, але юридично не оформлене після смерті [PERSON] . Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. З довідки № 997, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, вбачається, що заповіт від імені громадянки [PERSON] у Туринківській сільській раді не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від імені [PERSON] й нотаріусом. Частиною 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач, [PERSON] , як дочка [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після її смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Викладеним у довідці № 991, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, стверджується, що [PERSON] на час смерті, а саме станом на 01 жовтня 2020 року, була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] . Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З довідки № 995, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала разом із своєю матір`ю, [PERSON] , станом на день її смерті, [INFO] , за адресою [ADDRESS] та вели з нею спільне господарство. Викладеним у довідці № 999, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 11 вересня 2024 року, стверджується, що на день смерті громадянки [PERSON] , яка померла [INFO] , в [ADDRESS] , був такий склад сім`ї: [PERSON] , 1968 року народження, дочка; [PERSON] , 1966 року народження, зять та [PERSON] , 1991 року народження, онук. Згідно із ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач, [PERSON] , в шестимісячний строк після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 30 березня 2021 року звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської Мирослави Іванівни із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Протягом цього строку позивач не відмовилася від прийняття спадщини. Тобто позивач, [PERSON] , прийняла спадщину як спадкоємець за законом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки постійно проживала та була зареєстрована з нею на день її смерті, не відмовилася у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а також звернулася до нотаріуса в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, із заявою про прийняття спадщини, враховуючи норму ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Інших спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] внаслідок спільного постійного проживання з нею чи внаслідок звернення в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця, немає. Внаслідок звернення позивача приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною після смерті [PERSON] було зареєстровано 30 березня 2021 року спадкову справу № 37/2021, номер у спадковому реєстрі 67428158, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64147665, який 30 березня 2021 року виданий приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною 21 травня 2021 року в нотаріальному порядку позивачеві, [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: серії НРВ № 545218, яке зареєстроване в реєстрі за № 274, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4700 га, кадастровий номер: 4622789200:02:000:0020, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯД № 437143, виданого Жовківською райдержадміністрацією Жовківського району Львівської області 30 січня 2009 року на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 13 червня 2008 року № 407, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 01:09:455:00022. серії НРВ № 545219, яке зареєстроване в реєстрі за № 275, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,0127 га, кадастровий номер: 4622789200:30:000:0020, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на землю серії ЯД № 437177, виданого Жовківською райдержадміністрацією Жовківського району Львівської області 30 січня 2009 року на підставі розпорядження голови Жовківської райдержадміністрації від 13 червня 2008 року № 407, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 01:09:455:00023. Реєстрація видачі даних свідоцтв про право на спадщину підтверджується витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі № 64825826, № 64827167, які 21 травня 2021 року видані приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною. Позивач, [PERSON] , є власником зазначеного вище майна згідно свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 257669532, № 257674621, які сформовано 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською М.І. Крім того приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною 14 лютого 2024 року в нотаріальному порядку позивачеві, [PERSON] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , також вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1) серії НТА № 669185, яке зареєстроване в реєстрі за № 340, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2567 га, кадастровий номер: 4622789200:01:026:0061, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої Львівська область, Львівський район, село Туринка. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 251, виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 25 листопада 2000 року на підставі рішення 3-ї сесії Туринківської сільської ради від 26 травня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 251, що належало чоловікові померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; 2) серії НТА № 669186, яке зареєстроване в реєстрі за № 341, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1404 га, кадастровий номер: 4622789200:01:026:0063, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, місце розташування якої Львівська область, Львівський район, село Туринка. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 251, виданого Турнківською сільською радою Жовківського району Львівської області 25 листопада 2000 року на підставі рішення 3-ї сесії Туринківської сільської ради від 26 травня 1995 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 251, що належало чоловікові померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; 3) серії НТА № 669187, яке зареєстроване в реєстрі за № 342, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: 4622789200:01:026:0064, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування якої: Львівська область, Львівський район, с. Туринка. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 251, виданого Турнківською сільською радою Жовківського району Львівської області 25 листопада 2000 року на підставі рішення 3-ї сесії Туринківської сільської ради від 26 травня 1995 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 251, що належало чоловікові померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; 4) серії НТА № 669188, яке зареєстроване в реєстрі за № 343, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,4586 га, кадастровий номер:4622789200:32:000:0178, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої Львівська область, Львівський район, Жовківська міська рада. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 013267, виданого Турнківською сільською радою Жовківського району Львівської області 20 вересня 2001 року на підставі рішення 18-ї сесії Туринківської сільської ради № 25 від 12 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 327, що належало чоловікові померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; 5) серії НТА № 669189, яке зареєстроване в реєстрі за № 344, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,3300 га, кадастровий номер: 4622789200:33:000:0358, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої Львівська область, Львівський район, Жовківська міська рада. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ № 013267, виданого Турнківською сільською радою Жовківського району Львівської області 20 вересня 2001 року на підставі рішення 18-ї сесії Туринківської сільської ради № 25 від 12 липня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 327, що належало чоловікові померлої [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Реєстрація видачі даних свідоцтв про право на спадщину підтверджується витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі № 75824830, № 75825088, № 75825200, № 75825325, № 75825422, які 14 лютого 2024 року видані приватним нотаріусом Гавінською Мирославою Іванівною. Позивач, [PERSON] , є власником зазначеного вище майна згідно свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав № 365820076, № 365845473, № 365842286, № 365837312, № 365831046, які сформовано 14 лютого 2024 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною. Однак постановою № 189/02-31 від 19 серпня 2024 року приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна відмовила позивачеві, [PERSON] , у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті її матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а саме у зв`язку із відсутністю документів, підтверджуючих право власності [PERSON] на вказаний житловий будинок та факту його державної реєстрації. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, право власності на колгоспний двір (житловий будинок) [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Викладеним у довідці № 3842, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 16 липня 2024 року, стверджується, що в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на нерухоме майно в [ADDRESS] не проводилась. Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Туринка належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 21 лютого 2022 року, вбачається, що рік побудови житлового будинку 1983, загальна площа житлового будинку 95,3 м2, житлова площа 56,6 м2, допоміжні приміщення: коридор, площею 10,5 м2, кладова, площею 4,1 м2, кухня, площею 5,4 м2, коридор, площею 5,4 м2, разом допоміжні приміщення площею 38,7 м2. При будинку є господарські будівлі: гараж, сарай, літня кухня, господарська будівля та споруди: огорожа, огорожа, ворота, колодязь. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, [PERSON] , прийняла після її смерті спадщину, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після її смерті. Позивач єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, і прийняли таку внаслідок звернення до нотаріуса чи внаслідок спільного постійного проживання зі спадкодавцем немає. Так як [PERSON] належала на праві власності 1/3 частина житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як члену колишнього колгоспного типу двору, крім того нею фактично успадковано, але юридично не оформлено право власності на 1/3 частину цього ж житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка належала йому на праві власності як голові колишнього колгоспного типу двору, а тому право позивача, [PERSON] , на спадкування даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок є всі підстави для визнання за позивачем, [PERSON] , права власності на 2/3 житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того позивач була членом колгоспного типу двору [ADDRESS] станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратила права на частку в майні двору, а тому, з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та наведених обставин справи, за позивачем підлягає визнанню право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членом колишнього колгоспного типу двору. Як наслідок сумарно за позивачем, [PERSON] , підлягає визнанню право власності на весь житловий будинок. Враховуючи наведені вище обставини, право власності позивача [PERSON] на житловий будинок підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved