Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.04.2023 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 78848634, підписанням якого підтвердив, що він ознайомлений на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20300,00 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 03\~квітня 2023\~року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№9478404.\~Кредитний договір\~укладено в\~електронній формі\~в особистому\~кабінеті позичальника,\~що створений\~в інформаційно-комунікаційній\~системі товариства\~та доступний\~зокрема через\~сайт товариства\~та\\або\~відповідний мобільний\~додаток чи\~інші засоби,\~відповідно до\~п.\~6\~кредитного договору,\~порядок (технологія)\~укладення договору\~та спосіб\~ідентифікації,\~верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ «МІЛОАН» позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.1.1. кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2. кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1. кредитного договору. 28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 28.11.2023 до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28029,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21309,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 720,00 грн. - заборгованість за комісією. Всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики № 78848634 від 14.04.2023 в розмірі 20300 грн., заборгованість за кредитним договором № 9478404 від 03.04.2023 в розмірі 28029,00 грн. та суму сплаченого судового збору. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" Мінаков А.А. не з`явився, але в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бочаров О.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що у матеріалах справи відсутні належні докази, що первісними кредиторами були надані кредитні кошти відповідачу. Також неможливо встановити за який період нараховувалися відсотки по договорам. Вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Заслухавши представника відповідача адвоката Бочарова О.М., дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 14.04.2023 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 78848634, підписанням якого підтвердив, що він ознайомлений на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.п. 1.1. договору факторингу №14/06/21 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою) процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 3.7. договору факторингу, у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання відповідного реєстру боржників, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. При перерахуванні коштів клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. Також, судом встановлено, що 28.07.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 було укладено додаткову угоду №2, згідно з якою сторони погодили внести зміни до п.1.3 договору та викласти його в наступній редакції: «1.3. клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства.». Відповідно до реєстру боржників №10 від 21.09.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20300,00 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 03 квітня 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №9478404. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 кредитного договору, порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. 28 листопада 2023 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №28112023, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.п. 1.1. договору факторингу №28112023 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.3. договору факторингу клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за кредитним договором фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. Відповідно до реєстру боржників від 28.11.2023 до договору факторингу № 28112023 від 28.11.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28029,00 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21309,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 720,00 грн. - заборгованість за комісією. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно із ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.\~1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.\~615\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи те, що відповідач порушив взяті за договором зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за договором позики №78848634 від 14.04.2023 в розмірі 20300 грн., з яких: 5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; заборгованість за кредитним договором № 9478404 від 03.04.2023 в розмірі 27 309 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 21309,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача. Стосовно вимоги позивача про стягнення з [PERSON] комісії у розмірі 720,00 грн. суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсація сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. З огляду на вказане суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача комісії у розмірі 720,00 грн. Окрім цього, представником відповідача у судовому засіданні не підтверджено належними доказами у справі, які могли б спростувати розрахунок боргу, що міститься в матеріалах справи, незалежно від того яким чином такі платежі здійснювались. Суд звертає увагу, що представником відповідача не надано належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на карткові рахунки відповідача, вказані у договорі або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належать. Представник відповідача не надав суду виписки по зазначених карткових рахунках за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на рахунки відповідача, враховуючи, що ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" не є первісним кредитором. Тобто відповідач [PERSON] не був позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» було сплачено 3028,00 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК«ЄАПБ» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 2982,88 грн. Вирішуючи вимогу позивача про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи в розмірі 1514,00 грн., суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки жодного доказу на підтвердження того, що позивач поніс будь-які витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів суду не надано. Також відсутні належні, допустимі достатні докази на підтвердження розміру витрат, які заявлені до стягнення. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial