Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

05 серпня 2024 року [PERSON] через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить стягнути недоодержану суму пенсії в сумі 158400 грн. 20 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в справі № 620/1008/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови [PERSON] у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» № 33/45-768 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення починаючи з 01 грудня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» № 33/45-768 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум. [INFO] [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року у задоволенні заяви позивачки про заміну сторони стягувача в справі № 620/1008/22 відмовлено. Оскільки позивачу, як спадкоємцю, не була виплачена сума пенсії, яку спадкодавець не встиг отримати за життя, а тому вона звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути на її користь 158400 грн. 20 коп. неотриманої пенсії. Крім того, позивач просить стягнути на її користь 5000 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. У встановлений судом строк Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відзив на позов не подало. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2024 року закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просила позов задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав. На підставі частини другої статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в справі № 620/1008/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови [PERSON] у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» № 33/45-768 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення починаючи з 01 грудня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» № 33/45-768 від 18.06.2021 про розмір грошового забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум (а.с. 6, 7). 11 липня 2023 [PERSON] помер (а.с. 8). [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с. 34). Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 липня 2024 року в справі № 620/1008/22 у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони стягувача відмовлено (а.с. 13, 14). [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою, в якій просила виплатити їй недоодержану за життя її чоловіком - [PERSON] пенсію. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 17 травня 2024 року № 7785-6554/Г-02/8-2500/24 повідомило позивача, що заборгованість по пенсії, що підлягала виплаті і залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю [PERSON] відсутня. На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 трпвня 2022 року в справі № 620/1008/22 [PERSON] було проведено перерахунок пенсії. Судове рішення, яке набрало чинності, стосується лише особи, відносно якої воно ухвалене, згідно даного рішення не можуть бути зроблені дії відносно інших осіб, якщо інше не зазначене в рішенні суду. Оскільки [PERSON] не була стороною у справі і суд не вирішив жодних зобов`язань щодо неї, у Головного управління немає законних підстав проводити дії щодо неї згідно з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 2022 року в справі № 620/1008/22. З метою отримання суми пенсії, нарахованих на виконання рішення суду за позовом [PERSON] , особі, яка є спадкоємцем, необхідно звернутися до суду із відповідною заявою про заміну правонаступника (а.с. 11 зворот , 12). Згідно із частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до частин першої, третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Зміст статті 61\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення осіб,\~звільнених з\~військової служби,\~та деяких\~інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України. Так, статтею 1218\~Цивільного кодексу\~України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1219 Цивільного кодексу\~України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до статті 1227\~Цивільного кодексу\~України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, Закон України\~«Про пенсійне\~забезпечення осіб,\~звільнених з\~військової служби,\~та деяких\~інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців чи осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61\~Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення осіб,\~звільнених з\~військової служби,\~та деяких\~інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 червня 2022 року в справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52\~Закону №\~1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання. Якщо особа протягом 6 місяців після смерті пенсіонера не зверталася до Пенсійного фонду для отримання відповідних сум пенсії, у такому разі, сума пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку частини першої статті 52 Закону № 1058-IV, частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказане також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2024 року в справі № 420/8604/21 та інших, в яких, зокрема, зазначається, що лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. Так, за життя [PERSON] не одержав нараховану на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 травня 20212 року в справі № 620/1008/22 доплату до пенсії в сумі 158400 грн. 20 коп. Позивач як спадкоємець померлого [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були. За вказаних обставин, враховуючи положення законодавства, така сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Також, у зв`язку з наявністю підстав для задоволення позову, позивачу мають бути відшкодовані понесені у справі судові витрати на правничу допомогу. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59\~Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137\~ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 3 частини другої ст.\~141\~ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Шолох О.В. на підставі ордеру серії СВ № 1096186 від 01 серпня 2024 року (а.с. 15), договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2024 року (а.с. 15 зворот). Згідно з розрахунком оплати витрат на правову допомогу (правничу допомогу) від 01 серпня 2024, який є додатковою угодою до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01 серпня 2024 року, сторони погодили, що вартість правової допомоги становить 5000 грн. (а.с. 16). Квитанцією № 2761432 від 01 серпня 2024 року підтверджується оплата адвокату Шолох О.В. 5000 грн. за надання правничої допомоги у справі за позовом [PERSON] про право власності в порядку спадкування (а.с. 16 зворот). Згідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції прозахист\~правлюдини і\~основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору

Outcome: approved