Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

05 серпня 2024 року до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 30 серпня 2021 року по 30 червня 2024 року. Обґрунтовуючи позов, позивачка вказала, що 08 листопада 2003 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 29 липня 2021 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі: головуючого-судді Татарінової О.А. виніс рішення по справі № 344/10755/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким позов про стягнення аліментів задоволено, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , дочки - [PERSON] , в розмірі по 3 000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 липня 2021 року, до досягнення дітьми повноліття. Дата набрання законної сили: 30.08.2021. З період із 30.08.2021 (момент набуття чинності рішенням суду) і до 30.06.2024 відповідач не здійснив жодної оплати суми аліментів на виконання судового рішення від 29.07.2021. Станом на 23.07.2024 за [PERSON] рахується заборгованість по сплаті аліментів згідно з вищевказаним судовим рішенням в розмірі 244161,27 грн, що підтверджується розрахунком державного виконавця про наявність заборгованості. У зв`язку із непогашенням наявної заборгованості по сплаті аліментів позивачкою було подано в Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби у Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про примусове виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29.07.2021 у справі № 344/10755/21 із виконавчим листом від 09.07.2024. Постановою державного виконавця Богородчанського ВДВС від 16.07.2024 за даною заявою відкрито виконавче провадження № АСВП: 75549858. Позивачкою проведено розрахунок неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів з 30 серпня 2021 року по 30 червня 2024 року,\~ у розмірі 1 370 063,06 грн. У той же час, з урахуванням обмеження, встановленого ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (не більше 100 відсотків заборгованості) позов заявляється у розмірі 244 161,27 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 29 липня 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 344/10755/21 постановлено рішення, яким вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 3 000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 липня 2021 року до досягнення дітьми повноліття. 09 липня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист № 344/10755/21. 16.07.2024 старшим державним виконавцем Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гвоздецькою Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 75549858 про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа. Згідно розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 344/10755/21, виланого 09.07.2024, сума заборгованості [PERSON] станом на 23.07.2024 становить 244 161,27 грн. Позивачкою проведено розрахунок неустойки (пені) за період із 30.08.2021 до 30.06.2024, розмір якої становить 1 370 063,06 грн. Проте, враховуючи обмеження, встановлені ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України (не більше 100 відсотків заборгованості) вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі 1 % від несплаченої суми у розмірі 244 161,27 грн. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частиною другою статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За правовою природою, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Оскільки відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, зазначене свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею. У той же час, позивачка надала належні, допустимі та достатні докази того, що станом на момент пред`явлення позову відповідач без поважних причин не сплачував аліменти на утримання дітей. У даному контексті суд звертає увагу, що ст. 196 СК України не ставить в залежність виникнення у стягувача права на стягнення пені по сплаті аліментів від складання державним виконавцем довідки-розрахунку. Зобов`язання по сплаті аліментів виникає на підставі рішення суду та випливає із встановленого Законом обов`язку батьків утримувати дитину. Відтак, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з вини відповідача, у зв`язку з чим позивачка набула право на стягнення неустойки (пені). Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дітей, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 Цивільного кодексу України та статті 196 Сімейного кодексу України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів прострочення х 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Згідно наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, розмір такої неустойки (пені) складає 1 370 063,06 грн. Разом з тим, як встановлено вище, згідно п. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості. А відтак, неустойка (пеня) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 30 серпня 2021 по 30 червня 2024 року становить 100 % заборгованості, що разом складає суму 244 161,27 грн. Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів, враховуючи системний аналіз положень чинного законодавства України, з метою захисту інтересів дітей, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 244 161,27 грн. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 1211,20 гривень судового збору. Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 141, 150, 180, 181, 182, 196 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved