Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

\~\~\~\~ Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд: визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ) разом з батьком [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив вони з відповідачкою є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день вони з відповідачкою сумісно не проживають, через що у них виник спір щодо місця проживання дитини. На даний час дитина проживає з матір`ю, однак виявляє бажання проживати разом з ним. Він сумлінно ставиться до своїх батьківських обов`язків, забезпечує усі необхідні та належні умови для всебічного розвитку та виховання дитини, не вчиняє будь-яких дій, які могли б зашкодити повноцінному розвитку дитини. Він офіційно працевлаштований та має позитивну характеристику з місця роботи, має стабільний дохід. Оскільки син виявляє проживати з ним він звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 19.07.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому зазначила, що визначення місця проживання дитини з батьком суперечить інтересам дитини. 03.08.2023 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідач у відзиві посилається на норми законодавства, які не підлягають застосуванню у даних правовідносинах. Він е погоджується з приводу позиції відповідача, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю насамперед відповідає її інтересам. Така думка відповідача не підтверджується жодними аргументами наведеними в тексі відзиву та жодними доказами. Саме по собі посилання на норми законодавства не може вважатися доведеними обставинами щодо визначення місця проживання дитини. На даний час їх син [PERSON] проживає з відповідачем, де також проживають батьки відповідача, які є пенсіонерами, брат відповідача, а також її старша донька зі своїм чоловіком та новонародженою дитиною. [PERSON] , який вже досягнув тринадцятирічного віку проживає з матір`ю в одній кімнаті, що негативно впливає на його розвиток. Також, з моменту народження сина, тобто понад 13 років, відповідач ніде не працює та не отримує жодного доходу. У квартирі де проживає відповідач існує велика заборгованість з комунальних послуг. Також син неодноразово скаржився йому, що мати частот не ночує вдома без пояснення причин таких дій. Просив звернути увагу на той факт, що дитина виявляє бажання проживати разом з ним. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в останнє судове засідання не з`явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове\~засідання не з`явилась, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заву про розгляд справи за їх відсутності, також надано висновок про доцільність проживання дитини разом з батьком. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. [PERSON] народився [INFO] у м. Харкові, батьками зазначені: батько- [PERSON] , мати [PERSON] . Свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до частини 2\~статті 160 Сімейного Кодексу України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та дитини. Стаття 161 СК України\~передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі №204/6905/17 зазначено, що тлумачення\~\~статті 161 СК України\~\~свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п.1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини,\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст.161 СК України\~випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Як вбачається з висновку Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради № 441 від 19.12.2023 року, малолітній [PERSON] , [INFO] мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені умови для проживання та розвитку дитини. Житло знаходиться на 10 поверсі 16 поверхового будинку, складається з 4-х кімнат в яких проживають: малолітній [PERSON] , мати дитини, старша сестра дитини, племінник, бабуся, дідусь та брат матері дитини. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] де створені умови для проживання та розвитку дитини. Житло знаходиться на 5 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, в яких проживають: батько дитини та бабуся дитини. [PERSON] матеріально забезпечений, працює на посаді клеяльника-обпресувальника у ФОП « [PERSON] », за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, на території України станом на 23.05.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. [PERSON] на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, повідомила, що працює неофіційно та надала витяг з банківського рахунку щодо надходження коштів на рахунок, відкритий на ім`я [PERSON] . Заперечує проти позовних вимог. Згідно з інформацією адміністрації Харківського ліцею № 151, де малолітній [PERSON] , [INFO] навчається з першого класу, батьки дитини займаються вихованням, матеріальним забезпеченням і розвитком дитини. І батько, і мати піклуються про свого сина, бувають на батьківських зборах, підтримують контакт з класним керівником та вчителями школи, цікавляться досягненнями [PERSON] у навчанні. Згідно з інформацією адміністрації КНП «Міська дитяча поліклініка № 12», де малолітній [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку під наглядом фахівців з народження, дитина відвідує поліклініку у супроводі матері та батька. З малолітнім [PERSON] двічі було проведено співбесіду. Співбесід проводились без присутності батьків. 04.10.2023 [PERSON] не зміг визначитися з ким із батьків він бажає в подальшому проживати, оскільки дуже любить обох батьків та вважає, що своїм вибором образить другого з батьків, тому дитині було запропоновано зустрітися через місяць та висловити свою думку з приводу його вибору з ким із батьків він бажає проживати. 22.11.2023 була проведена повторна бесіда з дитиною, під час якої [PERSON] повідомив, що бажає мешкати разом з батьком, про що надав письмову заяву. Питання щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] [INFO] , разом з батьком [PERSON] було розглянуто на засіданні Комісії з питнь захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи надані документи, думку дитини, рекомендації Комісії, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] . За\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що на момент розгляду справи [PERSON] [INFO] , виповнилося 14 років, він вправі самостійно обирати своє місце проживання, тому суд позбавлений можливості визначати місце проживання особи, якій виповнилося 14 років, всупереч її волі, отже підстави для визначення судом місця проживання неповнолітнього відсутні. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення судом місця проживання сина позивача та відповідача [PERSON] , тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed