Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . На день смерті він мав зареєстроване місце проживання за адресом: [ADDRESS] , де фактично проживав один (у відповідності до вимог ст.1221 ЦК України дана адреса є місцем відкриття спадщини). Позивач [PERSON] є колишньою дружиною померлого спадкодавця. Шлюб між подружжям було розірвано 26 серпня 2015 року і більше не поновлювався. За життя померлому спадкодавцю [PERSON] належало нерухоме майно: квартира [ADDRESS] та частка квартири за адресою: [ADDRESS] . 22 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав усе своє майно, що буде йому належати на день смерті і на яке за законом він матиме право, [PERSON] , [INFO] . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Чуркіною Н.М., зареєстровано у реєстрі №2579. Після укладання шлюбу 21 січня 2012 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». У встановлені законом строки позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але Постановою нотаріуса від 29 квітня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що у спадкодавця [PERSON] , дата народження [INFO] , перебували дві довідки про присвоєння РНОКПП з номером [NUMBER] та [NUMBER] , якими він користувався за життя; крім того, на майно особи, що також мала ідентичні ім`я, по-батькові та прізвище, [INFO] , та мала присвоєний код [NUMBER] , було накладено арешт, зареєстрований 27.11.2012 року державним реєстратором Дніпровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» за №13301617 на підставі постанови №35428174 Державної виконавчої служби в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу від 27.11.2012 року. Тобто безспірно ідентифікувати спадкодавця та особу, що склала заповіт та спадкодавця та особу, щодо якої накладено арешт немає можливості, тому нотаріус рекомендувала звернутися до суду. Відповідно до копії картки платника податків [PERSON] , [INFO] , виданої Державною податковою інспекцією 21.11.2011 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків зазначено [NUMBER] . Інформація щодо того, коли [PERSON] отримав цю картку, відсутня. Заповіт спадкодавцем було складено 22 листопада 2011 року з посиланням на РНОКПП [NUMBER] , яким одночасно користувалась інша особа [PERSON] , [INFO] , у відношенні якої і було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на усе майно. Встановлення факту того, що заповіт належить саме спадкодавцю [PERSON] , [INFO] , що помер [INFO] , попри те, що у цьому заповіті було допущено помилки при його складанні щодо РНОКПП спадкоємця і дані помилки зумовлені неуважністю самого спадкодавця, який тривалий час використовував документ з помилковими даними, необхідно позивачу для прийняття спадщини. Як відомо позивачу, інших осіб, які б звернулися з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини за законом чи заповітом, про право на обов`язкову частку у спадщині після померлого спадкодавця [PERSON] , не існує. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Спадкові договори не складались. Порушення своїх прав на спадкування позивач пов`язує з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді арешту усього нерухомого майна, власником якого є [PERSON] , який має РНОКПП [NUMBER] , яким за позицією позивача, деякий час помилково користувався спадкодавець [PERSON] нарівні з іншою особою. Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, є підстави звернутися у судовому порядку за захистом своїх порушених прав, а саме: встановити факт належності заповіту померлому спадкодавцю [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , та визнати за собою право власності на успадковане за заповітом майно у судовому порядку, враховуючи, що успадковане майно не перебуває під арештом. Процесуальні дії у справі. 12.06.2024 позовна заява отримана судом. 17.06.2024 провадження у справі відкрито. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче засідання, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 25.06.2024, 09.07.2024, 11.07.2024 та 23.07.2024 судом отримані докази на виконання ухвали про їх витребування. 02.09.2024 підготовче провадження закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Представник позивача - адвокат Мірошниченко М.В. подала до суду заяву про проведення розгляду справи без участі сторони позивача. Заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити (а.с.78). Територіальна громада Криворізької міської ради, в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, як відповідач по справі, просить розглянути справу без участі представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду (а.с.45). Третя особа [PERSON] просить проводити розгляд справи за його відсутності, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти їх задоволення (а.с.79). За вказаних обставин, суд вирішує справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 07 лютого 2023 року (а.с.6). На день смерті [PERSON] мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки №16398 від 01.08.2024 року, сформованої приватним нотаріусом Перекопською О.О. з Реєстру Криворізької міської територіальної громади (а.с.44). За життя померлому спадкодавцю [PERSON] належало нерухоме майно: - квартира [ADDRESS] , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого Новокриворізьким гірничо-збагачувальним комплексом, згідно з розпорядженням №184 від 21.03.2001 року (а.с.13,14); - частка квартири за адресом: [ADDRESS] , яке належало йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.11.2007 року на 1/4 частку квартири, видане державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-3461 (а.с.16,17). 22 листопада 2011 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав усе своє майно, що буде йому належати на день смерті і на яке за законом він матиме право, [PERSON] , [INFO] . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Чуркіною Н.М., зареєстровано у реєстрі №2579, що підтверджується копією заповіту від 22.11.2011 року ВРО 518169 (а.с.65,66-67). 21 січня 2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.11). Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] було розірвано 26 серпня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.12). Таким чином, [PERSON] є колишньою дружиною померлого спадкодавця. У встановлені законом строки [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. з заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.42). 31.07.2023 відкрито спадкову справу №103/2023. Постановою нотаріуса від 29 квітня 2024 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з наступних підстав: Заповіт вчинений від імені [PERSON] (дата народження [INFO] ), в якому вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі РНОКПП) - [NUMBER] . За даними Державного реєстру актів цивільного стану Громадян (актовий запис про смерть, про шлюб) спадкодавець [PERSON] з тією ж датою народження мав РНОКПП [NUMBER] . Також спадкоємцем надається копія картки платника податків померлого з РНОКПП [NUMBER] . АЛЕ У ВИЩЕЗАЗНАЧЕНОМУ ЗАПОВІТІ РНОКПП ВКАЗАНИЙ - [NUMBER] . Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна) наявний АРЕШТ НЕРУХОМОГО МАЙНА (все нерухоме майно) на ім`я [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків [NUMBER] (але дата народження [INFO] ) зареєстрований 27.11.2012 державним реєстратором Дніпровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» за № 13301617 на підставі постанови № 35428174 Державної виконавчої служби в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу 27.11.2012. Тобто безспірно ідентифікувати спадкодавця та особу, що склала заповіт та спадкодавця та особу, щодо якої накладено арешт немає можливості, тому нотаріус рекомендувала звернутися до суду (а.с.8). Інших заяв про прийняття спадщини не подано (в тому числі заяву на обов`язкову частку у спадщині); свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Перекопської О.О. не видавались (а.с.42). Отже, питання успадкування майна [PERSON] не вирішено. Відповідно до паспорта громадянина України та витягу з Реєстру територіальної громади, третя особа [PERSON] , [INFO] , має РНОКПП [NUMBER] (а.с.80,81). Державна податкова служба України листом від 03.07.2024р. №8511/5/99-00-20-01-04-05 надала суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 01.07.2024 (а.с.54), відповідно до яких: - [PERSON] , [INFO] . Податковий номер [NUMBER] . Дата реєстрації 02.02.2011. Видано картку платника податків - [INFO] (ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька південна ДПІ, Інгулецький район). Закритий 05.02.2023 на підставі отримання ДПС із Державного реєстру актів цивільного стану громалдян інформації про фізичних осіб, які померли. Місце проживання: [ADDRESS] ; - [PERSON] , [INFO] . Податковий номер [NUMBER] . Дата реєстрації 12.03.1998. Видано картку платника податків - [INFO] (ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька південна ДПІ, Інгулецький район). Місце проживання: [ADDRESS] . Інформаційні довідки 378500263 та 378497508 від 14.05.2024 року щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно об`єктів спадкування: [ADDRESS] та [ADDRESS] , не містять відомостей щодо будь-якого типу обтяження (а.с. 15,17). Інформаційна довідка 378501443 від 14.05.2024 року щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформована за параметром «РНОКПП [NUMBER] » (а.с. 20), містить наступну інформацію: - Номер запису про обтяження:30959652 з Державного реєстру речових прав (спеціальний розділ); дата та час державної реєстрації: 01.04.2019 року 11.26.57; Державний реєстратор Ципченко Ірина Олегівна, Інгулецький ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області; документи: постанова, серія та номер 58319069, видана Інгулецьким ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:46237968 від 01.04.2019 11.27.12, арешт нерухомого майна [PERSON] , - Реєстраційний номер обтяження з Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна:12201617, арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35428174, 27.11.2012, Інгулецький ВДВС КМУЮ, державний виконавець Ю.М.Мухіна; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: [PERSON] . Листом Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 08.07.2024 №28.9-34/175270 (а.с.47,48,49) суду повідомлено: - Згідно даних АСВП, згідно номеру запису про обтяження 30959652 з Державного реєстру речових прав (спеціальний розділ); від 01 квітня 2019 року, Державний реєстратор Ципченко Інна Олегівна, Інгулецький ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області; постанова № 58319069, видана Інгулецьким ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46237968 від 01 квітня 2019 року винесене на боржника - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ; - Згідно даних АСВП (спецрозділ), згідно реєстраційного номеру про обтяження з Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 12201617, арешт нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 35428174 від 27.11.2012 року, Інгулецький ВДВС КМУЮ, державний виконавець Ю.М. Мухіна (Колайчук); об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; винесене на боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] . Встановлені судом обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на спадкове майно. Дійсна ринкова вартість спірної квартири за адресою: [ADDRESS] на теперішній час складає 321200 гривен. Дійсна ринкова вартість 1/4 спірної квартири за адресою: [ADDRESS] на теперішній час складає 39400 гривен. Оцінка об`єктів нерухомості здійснена суб`єктом оцінювання ФОП [PERSON] (Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ФДМУ МФ №20 від 28.01.2017 року) (а.с.18,19). Загальна сума вартості успадкованого майна складає 360\~600 гривен і зазначена, як ціна позову. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права особи звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в разі неможливості вирішення цього питання у позасудовому порядку. Норми права, які застосовує суд. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦК України). Відображення імені заповідача має бути викладено відповідно до вимог ст. 28 ЦК України, де, зокрема, зазначено, що ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до п. 70.13 ст. 70 Податкового кодексу України документи, пов`язані з проведенням операцій, передбачених п. 70.12 цієї статті, які не мають реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), вважаються оформленими з порушенням вимог законодавства України. Відповідно до п. 1.3 гл. 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України текст заповіту має містити інформацію про дату та місце народження заповідача (задля більш повної ідентифікації заповідача та унеможлив\-лення спорів щодо особи спадкодавця при оформленні спадщини). При цьому, враховуючи нотаріальну практику, під місцем народження зазвичай розуміється відповідний населений пункт. У разі якщо заповідач народився за межами України, у заповіті зазначається країна. Положеннями статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно, або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). У частинах другій та четвертій статті 1236 ЦК України зазначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною першою статті 209 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Відповідно до положень частини третьої статті 1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з істотним порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати його складання тощо. Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні істотні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , що мешкав за адресою місця реєстрації: [ADDRESS] , який помер [INFO] , склав заповіт від 22 листопада 2011 року, який було посвідчено державним нотаріусом. Заповіт було виготовлено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Підписуючи даний заповіт державний нотаріус Чуркіна Н.М. зазначила в останньому, що заповіт прочитаний вголос і власноручно підписаний нею, роз`яснила заповідачу зміст ст.ст. 1241, 1254,1307 ЦК України. Отже, заповіт відповідає вимогам щодо змісту, форми його складення та порядку його посвідчення. При цьому, у заповіті було допущено помилку при його складанні щодо РНОКПП спадкоємця - зазначено " [NUMBER] " замість " [NUMBER] ", і дана помилка зумовлена неуважністю самого спадкодавця, який тривалий час використовував документ з помилковими даними. Порушення своїх прав на спадкування позивач пов`язує з наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді арешту усього нерухомого майна, власником якого є [PERSON] , який має РНОКПП [NUMBER] , яким помилково користувався спадкодавець [PERSON] нарівні з іншою особою. Враховуючи те, що зазначені обставини є перешкодою для набуття позивачем права власності на зазначене спадкове майно, суд вважає за доцільне захистити порушені права позивача і встановити факт належності заповіту померлому спадкодавцю [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , та визнати за нею право власності на успадковане за заповітом майно, враховуючи, що успадковане майно не перебуває під арештом. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи характер спору, понесені судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved