Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги. В обґрунтування позову зазначається, що «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» є основним підприємством, яке здійснює постачання послуг із централізованого опалення,\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення для мешканців м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, у тому числі квартири за адресою: [ADDRESS] , власником якої до 22.02.2022 (моменту продажу) був [PERSON] . Так, 09.02.2022 між позивачем та [PERSON] були укладені договори № 86/22246 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), № 86/22248 про надання послуги з постачання гарячої води та № 86/22247 про надання послуги з постачання теплової енергії, а останній зобов?язався своєчасно оплачувати спожиті послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Однак, ще до моменту укладення договорів за [PERSON] був наявний борг, який станом на 01.10.2022 становив 32227,05 грн. Отже, [PERSON] був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що забезпечується комунальними послугами з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які надаються позивачем, а саме Філією «ВП «Хмельницька АЕС». [PERSON] у повному обсязі користувався комунальними послугами, які надавалися позивачем, при цьому жодних претензій щодо якості та кількості послуг від нього не надходило, при цьому не виконав свої зобов`язання по їх оплаті, внаслідок чого за ним виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги за період часу з 01.04.2018 по 22.02.2022 включно у розмірі 25571,11 грн, що призвело до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за спожиті послуги. Крім того, відповідач [PERSON] був власником квартири за адресою: [ADDRESS] та, відповідно, користувався комунальними послугами за вказаною адресою у період часу з лютого по жовтень 2022 року, однак за вказаний період не проводив розрахунки за комунальні послуги, в результаті чого за ним виникла заборгованість у розмірі 4813,96 грн. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 31153,80 грн, а саме: 1) 25571,11 грн заборгованість за спожиті комунальні послуги за період часу з 01.04.2018 по 22.02.2022 включно; 2) 4157,18 грн інфляційні втрати за весь час прострочки; 3) 1425,51 грн три відсотки річних. Також позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за спожиті комунальні послуги за період часу з лютого\~по жовтень\~2022\~року у розмірі 4813,96 грн та здійснити розподіл судових витрат. 16.07.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання представника позивача та\~витребувано:\~1) у Виконавчого комітету Нетішинської міської ради інформацію щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] за період часу з 01.04.2018 по 23.10.2022 включно; 2) у приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Половка О.В. належним чином засвідчену копію договору-купівлі продажу від 23.02.2022 (зареєстрованого за № 201) квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 27-28). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлені про розгляд справи відповідачі не подали, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 10.01.2022 відповідач [PERSON] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» отримав свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , де він був зареєстрований у період часу з 23.09.1993 по 09.09.2022 (а.с. 22, 39, 40, 44). 09.02.2022 між [PERSON] та позивачем були укладені\~договори №\~86/22246\~про надання\~послуг з\~централізованого водопостачання\~та централізованого\~водовідведення (без\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем),\~№ 86/22248\~про надання\~послуги з\~постачання гарячої\~води та\~№ 86/22247\~про надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії,\~а останній\~зобов?язався своєчасно\~оплачувати спожиті\~послуги за\~встановленими тарифами\~у строки\~і на\~умовах,\~що передбачені\~договором(а.с.15-16). 23.02.2022 між відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] продав [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , яку в\~подальшому,\~а саме\~24.10.2022\~ [PERSON] \~передав у\~власність за\~договором дарування\~квартири [PERSON] (а.с. 14, 41-42, 43). Із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що останній станом на 31.03.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 25571,11 грн за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за вказаною адресою, що утворилася за період\~із 01.04.2018 по\~22.02.2022 коли відповідач був власником та/або володільцем квартири (а.с. 11). Також позивачем були спожиті суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних втрат за весь час прострочки, що становлять 4157,18 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 1425,51 грн (а.с. 19-21). Із довідки про стан заборгованості [PERSON] , який був власником квартири за вказаною адресою у період часу з 23.02.2022 по 23.10.2022, вбачається, що останній станом на 29.02.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 4813,96 грн за спожиті послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за вказаною адресою, що утворилася за період\~із 23.02.2022 по 23.10.2022 (а.с. 12). Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1\~ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68,\~162\~Житлового\~кодексу\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як наголошується у п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а також оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати спожиті житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.\~Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Позивачем доведено, а відповідачами не спростовано, що відповідачі користувалися наданими позивачем житлово-комунальними послугами та вносили оплату за спожиті послуги не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за ними утворилася зазначена заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідачі відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надали, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути: 1) з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги, що утворилася за період із 01.04.2018 по 22.02.2022 включно, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 31153,80 грн; 2) з [PERSON] на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги, що утворилася за період із 23.02.2022 по 23.10.2022 включно, у розмірі 4813,96 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 6843 від 05.07.2024 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1, 26). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі у рівних частинах, а саме по 1514 грн із кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved