Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У вересні 2024 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ Аргументує\~свої вимоги\~тим,\~що він\~на підставі\~ордеру №3705\~серії А\~виданого виконавчим\~комітетом міської\~ради народних\~депутатів отримав\~квартиру,\~розташовану за\~адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований його син [PERSON] , який з 2014 року не проживає в ній, особисті речі відповідача відсутні, в оплаті комунальних послуг він участі не приймає. Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі порушує його право на вільне користування квартирою та на право на її приватизацію, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 09.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год 00 хв 14 жовтня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 жовтня 2024 справу призначено до судового розгляду на 11 год 30 хв 29 жовтня 2024 року. ІІІ.Позиції сторін. В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд на підставі наявних у справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. Відповідно до ордеру №3705 від 15 березня 1984 року, [PERSON] , сім`я якого складається з 1 (однієї) людини, надано право на зайняття 1 (однієї) кімнати загальною площею 13,3 кв.м у квартирі [ADDRESS] . Ордер виданий на підставі рішення виконкому Прилуцької міської ради народних депутатів від 13 березня 1984 року(а.с.8) Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24 липня 1984 року, [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Відповідно до акту №3183 від 22.08.2024 складеного членами комісії Комітету самоорганізації населення мікрорайону 273 квартал, [PERSON] , 1974 року народження, не проживає по [ADDRESS] , більше десяти років по даний час(а.с.9). V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Згідно з ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. \~ \~ \~ \~Як зазначає Європейський суд з прав людини, "втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла". "Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється "згідно із законом" та не може розглядатись як "необхідне в демократичному суспільстві..." («Кривіцька та Кривіцький проти України» § 41,42, ЄСПЛ, від 02.12.2010 року). \~ \~ \~ \~Враховуючи фактичні обставини справи, суд повинен встановити відповідність визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням критеріям, що викладені в п.2 ст.8 Конвенції. \~ \~ Згідно з ст.163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач на\~підставі ордеру\~№3705\~серії А\~виданого виконавчим\~комітетом міської\~ради народних\~депутатів отримав\~квартиру,\~розташовану за\~адресою: [ADDRESS] та є її наймачем. \~ \~ \~ \~Його син [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі понад десять років, але не проживає в ній, участі в оплаті комунальних послуг не приймає. Відповідач у справі є рідним сином позивача і його вселення до квартири мало місце як члена сім`ї наймача. Відповідач на даний час фактично проживає за іншою адресою, а відтак позбавлення його права користування спірною квартирою не буде для нього обтяжливим. Згідно з приписів ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З обставин, які є предметом доказування в даній справі, є тривалість відсутності відповідача в спірній квартирі. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета доказування, пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Разом з тим відповідачем, всупереч процесуального обов`язку, визначеного ч.1 ст.81 ЦПК України жодних доказів ані щодо його фактичного проживання в спірному будинку, ані щодо наявності поважних причин не проживання в даному будинку в розпорядження суду не надано. Суд звертає увагу і на той факт, що тривалість відсутності відповідача у спірній квартирі, об`єктивно свідчить про зміну його місця проживання, а тому визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату ним житла взагалі і в свою чергу буде захищати права позивача у справі, який отримав вказану квартиру у законний спосіб на підставі ордера. Вказані обставини свідчать, що «втручання у право відповідача» є\~співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві», а відтак - позовні вимоги підлягають задоволенню. VІ.Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір за позов немайнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1211 грн 00 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved