Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

ТОВ "Коллект Центр" звернулося в суд з даним позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 383121 від 08.10.2020 у розмірі 21086,98 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 08.10.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 383121, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 12500 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.04.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором. ТОВ «Слон Кредит» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору кредиту. 30.06.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» (фактору) права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 383121. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором № 383121. Позивач вважає, що оскільки його наділено правом грошової вимоги до відповідача, який зобов`язання за кредитним договором не виконав, відтак з останнього на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягає стягненню заборгованість, що станом на 01.08.2024 становить 21086,98 грн. Окрім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. та 3028 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову. Ухвалою Бершадського суду Вінницької області від 02.08.2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов. Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] чи його представник в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення. Згідно зі ст. ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи судом встановлено, що 08.10.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 383121, відповідно до якого останній отримав грошові кошти в розмірі 12500 грн., строком на 547 днів, та зобов`язався повернути використану суму в строк до 08.04.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених договором (п.1.3-1.5 договору). Так, надання ТОВ «Слон Кредит» відповідачу кредиту в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів у розмірі, встановленому п. 2.1 договору (10000 грн.) на користь споживача за реквізитами, що підтверджується платіжним дорученням № 3476 від 09.10.2020. Окрім того, 08.10.2020 відповідач підписав заяву-анкету, паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору про надання споживчого кредиту, які містять істотні умови договору про надання споживчого кредиту. Пунктом 1.5 договору про надання споживчого кредиту №310767 передбачено, що відсоткова процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та складає: за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); за усі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) до кінця строку надання кредиту - 85 % річних. Відповідно до п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 126,83 % річних. Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, 30.06.2020 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 30-06/2021, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі, за договором про надання споживчого кредиту № 383121 від 08.10.2020, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 383121 від 08.10.2020, укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору, позивач ТОВ «Коллект Центр» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 21086,98 грн., з яких: 10893,20 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; 10193,78 грн. - заборгованість за нарахованими процентами. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту № 383121 від 08.10.2020 станом на 10.07.2024 становить 21086,98 грн., з яких: 10893,20 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 10193,78 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (10.01.2023). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, та статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, при укладенні кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено, серед іншого, суму кредиту, процентну ставку за користування таким та порядок повернення кредиту, строк дії договору, тощо. Таким чином, укладений між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем договір є обов`язковим до виконання. При цьому, термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк відповідачем не погашено, доказів протилежного суду не надано. Таким чином, з огляду на те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України (за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав), беручи до уваги, що відповідач не оспорював укладення договору споживчого кредиту з ТОВ «Слон кредит», користувався кредитними коштами, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача, як нового кредитора, заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 383121 від 08.10.2020 у загальному розмірі 21086,98грн.. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Отже, відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 9000 грн., сплата яких підтверджена договором про надання правничої допомоги № 07-06/2024 року від 007.06.2024 року, заявкою про надання юридичної допомоги № 501 від 01.07.2024 року, витягом з акту № 1 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 року, платіжною інструкцією № 0446780000 від 12.07.2024 року.

Outcome: approved