Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

представник позивача адвокат Потупа С.В. звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах [PERSON] та просить визнати за [PERSON] (Інд.номер: [NUMBER] ) право на земельну частку (пай) № 663 та за № 242 розміром 4,52 умовних кадастрових гектарів на території Полого-Вергунівського старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району (колишній Переяслав-Хмельницький район) Київської області, у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , якій це право належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0208510, зареєстрований 03.03.1997 за [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з тим, що за життя на ім`я [PERSON] був виготовлений та 03.03.1997 зареєстрований Сертифікат на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], однак у зв`язку з хворобою та подальшою смертю [INFO] [PERSON] не отримала Сертифікат, а позивач, хоч і є спадкоємцем, однак йому не видають відповідний правовстановлюючий документ, щоб пред`явити його нотаріусу для отримання Свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), яке на момент смерті мала спадкодавець [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0208510, зареєстрований 03.03.1997 за [NUMBER]. Ухвалою суду від 09.05.2024 відкрито провадження у справі та витребувано від державного нотаріуса Другої переяславської державної нотаріальної контори спадкову справу №36 за 2024 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник Потупа С.В. не з`явилися. В заяві представник позивача заявлені вимоги позивача підтримав, доповнень немає, просив справу розглянути на підставі письмових матеріалів, без участі позивача та своєї участі, як представника. Просив задовольнити позов. Відповідач Ташанська сільська рада в особі сільського голови Вовчанівського В. подав суду заяву про визнання позову та просив розгляд справи без участі представника сільської ради. З урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України. На підставі письмових матеріалів суд встановив наступні фактичні обставини. [INFO] у віці 87 років в м. Бровари Київської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторне) Серії [NUMBER] від 16.12.2023 (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , є бабою позивача [PERSON] , оскільки його батьком є [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] . Про що свідчить архівний актовий запис про народження № 38 відділу Актів Громадянського Стану щодо [PERSON] , [INFO] , де в графі «батько» зазначено « [PERSON] », а в графі «мати» - [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] Серії [NUMBER] (а.с.10,12,13,15). Батько позивача - [PERSON] , [INFO] помер раніше своєї матері, а саме: [INFO] у віці 28 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (повторне) Серії [NUMBER] ; Довідка Полого-Вергунівського старостинського округу №7 Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області №4 від 02.01.2024 свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована в с. Пологи-Вергуни Переяслав-Хмельницького району Київської області та знята з реєстрації як [PERSON] (а.с.16). Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов №4 від 18.03.2024, складеного депутатом Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її онук - [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. а саме: доглядав за спадковим житловим будинком та прилеглою територією (земельною ділянкою); після смерті [INFO] [PERSON] сплачував комунальні послуги та інші обов`язкові платежі, необхідні майнові податки та збори; займався похованням та відбуванням поминальних днів. В селі Пологи-Вергуни померлу [PERSON] знали як [PERSON] (а.с.16). Відповідно до Словника-Довідника «Власні імена людей» (3-тє видання, виправлене за редакцією В.М. Русанівського, 2005 року) жіночі імена «ДОМАХА» та «ДОМНІКІЯ» є ідентичними, а чоловічі імена «ГНАТ» та «ІГНАТ» також є ідентичними (а.с.18-19). Спадкодавиця [PERSON] являється власницею житлового будинку [ADDRESS] , про що свідчить Витяг з погосподарської книги №3 на 2021-2025 роки Полого-Вергунівського старостинського округу №7 Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області та виписка з погосподарської книги №2 у виконавчому комітеті №7 Полого-Вергунівського старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.20-25). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії КВ №0208510 вбачається, що його видано [PERSON] на підставі рішення №423 від 24.12.1996 на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Кірова», розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат зареєстровано 03.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER] (а.с.28). Позивач [PERSON] прийняв спадщину за чинним на той час законодавством, а саме: шляхом вступу в управління та володіння майном одразу після смерті баби, а 12.03.2024 звернувся до державного нотаріуса Другої переяславської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріусом заведено спадкову справу № 36 за 2024 рік щодо майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.56). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76168280 від 12.03.2024 інформація відносно [PERSON] за вказаними параметрами у Спадкову реєстрі відсутня (звор.стор.а.с.56). 12.03.2024 державний нотаріус Другої переяславської державної нотаріальної контори Коляденко Я.В. виніс постанову в нотаріальній справі № 36 за 2024 рік, якою відмовив [PERSON] у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що знаходиться в колективній власності КВП «ім. Кірова» Полого-Вергунівської сільської ради Бориспільського (колишнього Переяслав-Хмельницького) району Київської області, в зв`язку з відсутністю у спадкоємця на руках відповідного правовстановлюючого документу (а.с.32). З відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 23.01.2024 та за №2-10-0.331-3990/2-24 від 19.04.2024 слідує, що в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.03.1997 за [NUMBER] зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0208510 на ім`я [PERSON] , члена КСП ім. Кірова, Полого-Вергунівської сільської ради Бориспільського району (колишнього Переяслав-Хмельницького району) Київської області, площею 4,52 в умовних кадастрових гектара, на підставі розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації від 24.12.1996 №423. Зазначений сертифікат не видано власнику, оскільки у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відсутній підпис про його отримання. Даний сертифікат зберігається у Відділі №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області. Згідно з Книгами записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі запис про реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Полого-Вергунівської сільської ради Бориспільського району Київської області, на ім`я [PERSON] відсутній (а.с.26, 27). Довідкою старости Полого-Вергунівського старостинського округу №7 Ташанської сільської ради №32 від 18.03.2024 підтверджується, що згідно зі розпаювання земельних часток (паїв) на території Полого-Вергунівської старостинського округу Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області [PERSON] , [INFO] , була надана земельна частка (пай) під [NUMBER] розміром 4,52 га (а.а.29-31). Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріалами спадкової справи є достатніми для встановлення фактичних обставин справи та прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги за законом в рівних частках, є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Громадяни набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі - на підставі прийняття спадщини (ч.1 ст. 81 ЗК України). Частиною 1 ст. 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно з п. 17 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ч.2 ст. 2 Закону). З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя набула право на земельну частку (пай) [NUMBER] розміром 4,52 умовних кадастрових гектари як член КСП ім. Кірова на підставі рішення Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №426 від 24.12.1996, що знаходиться на території Полого-Вергунівського старостинського округу (раніше Полого-Вергунівська сільська рада) Ташанської сільської ради Бориспільського району (раніше Переяслав-Хмельницький район) Київської області. І таке право спадкодавця посвідчено Сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії КВ №0208510 від 03.03.1997 Зазначений вище сертифікат спадкодавець [PERSON] не отримала по причині смерті і він перебуває у Відділі №2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, що є для позивача перешкодою в оформленні своїх спадкових прав на відповідну земельну частку (пай) в нотаріальному порядкую. А тому майнове право [PERSON] підлягає захисту судовому захисту у спосіб, обраний позивачем, який визнається судом ефективним, спрямованим на реальне відновлення його спадкових прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved