Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

04.10.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що шлюб з відповідачем зареєстрували 11.06.2015. Від подружнього життя у них є син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що стосунки між ними не склалися через суперечки та сварки, втрату почуттів один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть шлюб існує лише формально. Вказує, що збереження сім`ї неможливе. 08.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 29.10.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача, у якому остання вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, просить встановити місце проживання дитини , [PERSON] , [INFO] , разом із нею. Сторони у судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, відповідач позов визнала. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.06.2015 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Сімейне життя в сторін не склалося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Суд не бере до уваги відзив відповідача на позовну заяву, оскільки у такому відповідачем порушено питання визначення місця проживання дитини, що не стосується предмету спору. При цьому суд роз`яснює відповідачу право на звернення до суду з позовом щодо визначення місця проживання дитини. Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у розмірі 605,60 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved