Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись у його обґрунтування на те, що Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 4 червня 2024 року в рамках кримінального провадження № 12024041730000540 від 11.04.2024 року постановив вирок по справі № 212/5243/24, яким визнав виним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України. [PERSON] в рамках даної справи мав статус потерпілої особи. Вироком суду було встановлено, що [PERSON] завдав ТОВ «Силум» майнової шкоди на суму 1310 грн., завдав майнової шкоди ТОВ «Просторія» на суму 29000 грн., завдав [PERSON] майнової шкоди на суму 4386,40 грн., а також вказане спричинило душевні страждання [PERSON] , оцінені ним в якості моральної шкоди на суму 30000 грн. На підставі наведеного, враховуючи страждання позивача, вимушених змін у його житті, зважаючи на розмір завданої відповідачем майнової шкоди в загальному розмірі 34696,40 грн., то просив суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій, на користь [PERSON] в розмірі 4386,40 грн., на користь ТОВ «Просторія» в розмірі 29000 грн., на користь ТОВ «Силум» в розмірі 1310 грн., а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій, в розмірі 30000 грн., стягнувши понесені позивачем судові витрати в сумі 1211,20 грн. з відповідача. Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року при відкритті провадження судом було визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Представник позивачів, [PERSON] , не висловив заперечень проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи. Відповідач, [PERSON] , будучи повідомленим про наявність позову [PERSON] , ТОВ «Силум», ТОВ «Просторія» до нього про стягнення завданої кримінальним правопорушенням шкоди, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Суд встановив, що 4 червня 2024 року вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який набув чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209 КК України та призначено покарання з урахуванням положень ст. 70, 71, 72 КК України у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, яка пов`язана з розпорядженням та використанням грошових коштів на один рік, з конфіскацією всього майна засудженого. Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 4 червня 2024 року було, зокрема, встановлено, що наприкінці березня місяця 2024 року (більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), [PERSON] , [INFO] , проходячи по вулиці Володимира Великого, у місті Кривий Ріг, знайшов на землі поліетиленовий пакет з документами, та вирішив переглянути його вміст. При перегляді, він побачив пластикову банківську картку «ключ до рахунку» АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум» (код ЄРДПОУ 42759672), разом з аркушем, на якому був зазначений пін-код до вказаної картки. Після чого у [PERSON] , раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння вищевказаною банківською карткою, яка згідно примітки до ст.358 Кримінального кодексу України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, поклав собі в кишеню тим самим незаконно заволодів та в подальшому почав зберігати з метою подальшого викрадення грошових коштів, які перебували на банківському рахунку. У подальшому, в невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 10.04.2024, у [PERSON] , виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, шляхом встановлення власного номеру телефону [NUMBER] фінансовим номером та його прив`язки до раніше викраденої ним банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належної ТОВ «Силум» та подальшої авторизації в обліковому записі клієнта АТ КБ «ПриватБанк» у банківському мобільному додатку віддаленого доступу «Приват24», який є програмно-апаратним комплексом банку, що дозволяє здійснювати віддалений доступ та забезпечує здійснення клієнтом операцій по рахунках/картках/вкладах і містить інформацію про клієнта, достатню для його ідентифікації та аутентифікації відповідно до договору, і який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою. Так, [PERSON] , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, 10.04.2024 о 16:18 годин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , біля банкомату CADN 2878 АТ КБ «ПриватБанк», вставив картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум» якою він незаконно заволодів раніше до зазначеного банкомату та ввів пін код від неї, після чого встановив у якості фінансового номеру рахунку, власний мобільний номер, що перебував у нього в користуванні [NUMBER] , діючи без відома та дозволу власника картки, не маючи права доступу, всупереч п. 2.3.2 «Умов та правил надання банківських послуг», та у такий спосіб здійснив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та отримав доступ до інформації, яка зберігається та обробляється в автоматизованій системі віддаленого доступу інтернет-банкінгу «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», що призвело до витоку інформації про стан рахунків клієнтів АТ КБ «ПриватБанк» - ТОВ «Силум», ТОВ «Просторія», ФОП « [PERSON] » та [PERSON] , які мали прив`язку до єдиного фінансового номеру, та надало можливість здійснювати за допомогою мобільного додатку «Приват24» фінансові операції з грошовими коштами, розміщеними на рахунках ТОВ «Силум» ( [NUMBER] ), ТОВ «Просторія» ( [NUMBER] ), ФОП « [PERSON] » ( [NUMBER] ) та [PERSON] ( [NUMBER] ), які мали прив`язку до фінансового номеру [PERSON] , чим здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи. Також у [PERSON] після отримання ним несанкціонованого доступу до банківських рахунків [PERSON] , ТОВ «Силум», ТОВ «Просторія», ФОП « [PERSON] » виник кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, грошових коштів, розміщених на зазначених рахунках. Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, [PERSON] діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, використовуючи власний мобільний телефон «ZTE Blade A7 2020», imei1: [NUMBER] , imei2: [NUMBER] , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» [NUMBER] , та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум», здійснив заволодіння грошовими коштами ФОП « [PERSON] » з банківського рахунку останнього, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] . Так 10.04.2024 о 20:03, [PERSON] через мобільний додаток «Приват24» здійснив грошовий переказ на суму 3200 гривень з банківського рахунку ФОП « [PERSON] » № [NUMBER] , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», до якого він раніше протиправно отримав несанкціонований доступ, на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум», якою він раніше протиправно заволодів. У подальшому, 10.04.2024 о 20:08, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», розташований за адресою: м. Кривий Ріг, мрн. 5-й Зарічний, буд. 5, [PERSON] здійснив зняття вказаних грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , на суму 3200 гривень (+ комісія у розмірі 32 гривні), з яких 3200 гривень були перераховані з рахунку ФОП « [PERSON] », чим [PERSON] заволодів грошовими коштами потерпілого [PERSON] на загальну суму 3200 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, чим спричинив останньому майнової шкоди на зазначену суму. Крім того, [PERSON] 10.04.2024 перебуваючи за адресою: [ADDRESS] маючи умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілого [PERSON] з його карткового рахунку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, використовуючи власний мобільний телефон «ZTE Blade A7 2020», imei1: [NUMBER] , imei2: [NUMBER] , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» [NUMBER] , здійснив заволодіння грошовими коштами [PERSON] з банківського рахунку останнього, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , шляхом здійснення розрахунків в магазинах на території м. Кривого Рогу з вищевказаного рахунку, а саме: 1) о 20:55 годин 10.04.2024, на суму 100 гривень - розрахунок в магазині «СТЕП», за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 20/40, 2) о 20:57 годині 10.04.2024 на суму 247 гривень - розрахунок в магазині «СТЕП», за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 20/40, 3) о 21:12 годині 10.04.2024 на суму 154 гривні - розрахунок в магазині «СТЕП», за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 20/40, 4) о 22:00 годині 10.04.2024 на суму 495 гривень - розрахунок в магазині «СТЕП», за адресою: [ADDRESS] ) о 07:41 годині 11.04.2024 на суму 110 гривень - розрахунок в магазині «АЛКОМАРКЕТ» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чарівна, 20, 6) о 07:52 годині 11.04.2024 на суму 80,40 гривень - розрахунок в магазині «Авоська», за адресою: [ADDRESS] . Таким чином [PERSON] заволодів грошовими коштами потерпілого [PERSON] на загальну суму 1186,40 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, чим спричинив останньому майнової шкоди на зазначену суму. Крім того, [PERSON] 11.04.2024 о 07:55, повторно, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи власний мобільний телефон «ZTE Blade A7 2020», imei1: [NUMBER] , imei2: [NUMBER] , з сім карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» [NUMBER] , та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум», здійснив заволодіння грошовими коштами ТОВ «Просторія» з банківського рахунку вказаного підприємства, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] . Так 11.04.2024 о 07:55, [PERSON] через мобільний додаток «Приват24» здійснив грошовий переказ на суму 29000 гривень з банківського рахунку ТОВ «Просторія» № [NUMBER] , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», до якого він раніше протиправно отримав несанкціонований доступ, на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум», якою він раніше протиправно заволодів. У подальшому, 11.04.2024 о 08:34, через банкомат АТ КБ «ПриватБанк», розташований за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 5, [PERSON] здійснив зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , на суму 20000 гривень (+ комісія у розмірі 200 гривень). Також, 11.04.2024 о 08:38 годині через банкомат ПАТ «МТБ Банк», розташований за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 5, [PERSON] здійснив зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , на суму 10000 гривень (+ комісія у розмірі 100 гривень), з яких 8800 гривень були раніше перераховані з рахунку ТОВ «Просторія». Таким чином, [PERSON] заволодів грошовими коштами ТОВ «Просторія» на загальну суму 29000 гривень, розпорядившись ними на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, чим спричинив вказаному підприємству майнової шкоди на зазначену суму. Крім того, [PERSON] 11.04.2024 о 08:38, повторно, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , належну ТОВ «Силум», якою він раніше протиправно заволодів, здійснив заволодіння грошовими коштами із зазначеної банківської картки, за наступних обставин. Так 11.04.2024 о 08:38, через банкомат ПАТ «МТБ Банк», розташований за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 5, [PERSON] здійснив зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , на суму 10000 гривень (+ комісія у розмірі 100 гривень), з яких 300 гривень (в тому числі комісія - 100 гривень) перебували на вказаній картці ТОВ «Силум» та належали вказаному підприємству. Крім того, 11.04.2024 о 08:39, через банкомат ПАТ «МТБ Банк», розташований за адресою: м. Кривий Ріг, мкр. 5-й Зарічний, буд. 5, [PERSON] здійснив зняття грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] , на суму 1000 гривень (+ комісія у розмірі 10 гривень), належних ТОВ «Силум». Таким чином [PERSON] заволодів грошовими коштами ТОВ «Силум» на загальну суму 1310 гривень (з яких комісія становить 110 гривень), розпорядившись ними на власний розсуд, обернувши їх на свою користь, чим спричинив вказаному підприємству майнової шкоди на зазначену суму. Цивільний позов при цьому в рамках даної кримінальної справи ТОВ «Просторія», ТОВ «Силум» та [PERSON] до обвинуваченого не заявлявся. Відповідно до змісту ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На підставі ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Так за п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). При цьому за ч. 3 ст. 22 ЦК збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Таким чином у судовому засіданні було доведено наявність цивільно-правової відповідальності відповідача з відшкодування завданої ним протиправними діями шкоди позивачам внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, судом на підставі вироку від 4 червня 2024 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було встановлено, що [PERSON] спричинив внаслідок скоєння ним кримінального правопорушення збитки ТОВ «Просторія» на суму 29000 грн., ТОВ «Силум» на суму 1310 грн., [PERSON] на суму 4386,40 грн., що загалом становить 34696,40 грн. На підставі переліченого вмотивування, суд дійшов переконання, що поданий позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивачів майнової шкоди у встановлених судом розмірах, заподіяних вчиненням відповідачем кримінального правопорушення. Суд також вказує, що на підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, за загальним правилом відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому за ч. 5 ст. 23 ЦК моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. На підставі наведених правових норм та встановлених обставин справи вбачається, що у судовому засіданні доведено наявність цивільно-правової відповідальності відповідача перед [PERSON] з відшкодування завданої протиправними діями [PERSON] моральної шкоди такому позивачу внаслідок вчинення кримінального правопорушення відносно [PERSON] , який також є керівником ТОВ «Силум» та ТОВ «Просторія». Вирішуючи питання про розмір спричиненої [PERSON] кримінальним правопорушенням шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином суд бере до уваги при обрахунку розміру моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] внаслідок кримінального правопорушення, розмір завданої [PERSON] потерпілим особам майнової шкоди, відсутність проведення відшкодування завданої шкоди протягом тривалого часу з боку відповідача, вимушеність змін укладу життя [PERSON] внаслідок протиправних дій відповідача, а також відповідальність за це, яка лежить на [PERSON] . Отже, на підставі переліченого вмотивування, враховуючи встановлені обставин справи, на переконання суду розмір відшкодування завданих [PERSON] душевних страждань, яких він зазнав через протиправну поведінку відносно нього, то відшкодування моральної шкоди з боку [PERSON] повинна дорівнювати саме 30000 грн., що відповідатиме спричиненій позивачу моральній шкоді через перенесені ним душевні страждання. На підставі переліченого вмотивування, суд дійшов переконання, що в цій частині позов [PERSON] також підлягає задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на його користь моральної шкоди, заподіяної вчиненням кримінального правопорушення, в сумі 30000 грн. Згідно із ст. 141 ЦПК з відповідача також підлягає стягненню на користь [PERSON] витрати останнього з оплати ним судового збору в сумі 1211,20 грн. щодо вимог про стягнення моральної шкоди. Також з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання до суду позовних вимог [PERSON] , ТОВ «Силум» та ТОВ «Просторія» про стягнення майнової шкоди по 1211,20 грн. кожним позивачем, від сплати якого такі позивачі звільнені за законом, тобто в загальній сумі 3633,60 грн.

Outcome: approved