Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] , в інтересах малолітнього [PERSON] , звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси, в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту батьківства, а саме, з урахуванням уточнених позовних вимог ( а.с.75) просила: - встановити, що [PERSON] , [INFO] , який [INFO] загинув в с. Степова Долина Миколаївського району Миколаївської області, є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . - внести зміни до актового запису №323 складеного 24.05.2011 року щодо [PERSON] , [INFO] , виданого Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, а саме: зазначити у графі «батько» - [PERSON] ( [INFO] ). громадянин України. - видати нове свідоцтво про народження. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує на те, що [PERSON] та її син - [PERSON] проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2010 року по зиму 2014 року. У цей період, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] . Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року матір [PERSON] , [INFO] - [PERSON] позбавлена батьківських прав. Опікуном малолітньої дитини призначено заявника. Однак піклувалася про дитину заявник разом з рідним сином та батьком [PERSON] - [PERSON] . За життя [PERSON] оформити батьківство не встиг та [INFO] загинув захищаючи Батьківщину. Встановлення даного факту заявнику необхідно для реалізації прав підопічного [PERSON] на отримання належної йому одноразової грошової виплати. Посилаючись на те, що документально підтвердити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , не має можливості, заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі. Заявни та її представник у судове засідання не з`явилися, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд заяви у відсутність сторони заявника, заяву просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька № 00016597832 від 27.04.2016 року, відомості про батька в актовому записі № 323 складеному 24 травня 2011 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, на ім`я [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.8). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме: -позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . -призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] . -стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів її доходу (заробітку), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.01.2016 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с.10). Відповідно до посвідчення Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради №10, виданого [PERSON] , вона призначена опікуном [PERSON] (а.с.16). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер у с. Степова Долина Миколаївського району Миколаївської області, про що [INFO] зроблено відповідний актовий запис № 9904 (а.с.12). На підтвердження обставин, викладених у заяві, в судовому засіданні 25 січня 2024 року була допитана свідок [PERSON] , 02 квітня 2024 року - свідок [PERSON] , 14 травня 2024 року- свідок [PERSON] , які суду повідомили, що відносини між [PERSON] та [PERSON] були як батька і сина. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм батьком, і напаки. [PERSON] забирав сина з пологового будинку, водив до школи, займався разом з [PERSON] його вихованням, купував йому речі. Суд приймає показання надані свідками, оскільки вони узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, крім того, свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Як встановлено судом, відомості, які зазначені у свідоцтві про народження [PERSON] щодо батька дитини, зокрема по-батькові дитини, відповідає імені [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатися судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). За вимогами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму): у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Верховний Суд України в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про батьківство [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. Відповідно до ст. 134 Сімейного Кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 20 гл.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, визначено, що при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13., 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи викладене, суд вважає можливим встановити факт того, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , з відповідним внесенням змін в актовий запис про його народження.

Outcome: approved