Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам звернувся представник Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради у якому просить суд стягнути з [PERSON] суму надміру виплачених (у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам) коштів в розмірі 22\~000,00 грн. на користь Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.08.2023 р. по 30.11.2023 р. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. на користь Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради . До початку судового засідання представник позивача [PERSON] , яка діє згідно довіреності № 08-1600 від 02.09.2024 подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялась завчасно та належним чином, та шляхом поміщення на сайті Рівненського міського суду оголошення. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала. З заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталася. За наведених\~ обставин,\~ суд вважає, що відповідач у належний спосіб була повідомлена про дату судового засідання, а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з\~ ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивача . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 03.07.2024 р. прийнято позовну заяву ДСП Рівненської міської ради до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`від 23 лютого 2006 рокупередбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зістатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Судом встановлено, що відповідно до рішення Рівненської міської ради від 20.08.2021 №1069 з 01 грудня 2021 року було утворено Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, як правонаступника Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради. 28.03. 2023 року до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради звернулась [PERSON] з заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, до якої було включено інформацію про трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] .\~ Судом встановлено, що відповідно до рішення від 08.09.2023 року по особовій справі №500000-1930567, [PERSON] , що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, які разом з нею перемістилися [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] призначено допомогу ВПО, щомісяця -(2000-3000+3000+3000)= 11000грн. Абзацом першим пункту 6 Порядку № 332, передбачено, що в разі, якщо отримувач допомоги виїхав на тимчасове місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення. В результаті проведеної верифікації від 22.11.2023 року, наданої Мінфіном, відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» , було виявлено, що відповідач будучи проінформованою про умови не призначення вищезазначеної допомоги не повідомила Департамент про зміну місця проживання протягом 10 днів, що призвело до надмірної виплати коштів допомоги ВПО. На запит Департаменту Державна прикордонна служба України підтвердила дані верифікації, а саме, що [PERSON] , [INFO] , 26.08.2023 року виїхала з України через пункт пропуску Шегині, разом з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та не повернулася в Україну понад 30 днів. Отже з 01.10.2023 року відповідач не мала права на отримання допомоги ВПО, згідно пункту 6 Порядку № 332 та неправомірно отримувала вищезазначену допомогу за період з 01.10.2023 по 30.11.2023 року в розмірі (3000+3000+300+2000)*2=22000( двадцять дві тисячі) грн. 00 коп. Виплату допомоги на проживання ВПО припинено за результатами проведеної верифікації з 01.12.2023 р. У листі №08-600 від 28.02.2024 року, надісланому на адресу вказану в заяві, відповідача повідомлено про підстави та терміни повернення надміру виплачених коштів до 31.03.2024 року. Однак коштів відповідач не повернула. Листом вимогою за № 08-01-207/24, від 10.05.2024 року направленому на адресу фактичного проживання вказаним в заяві, Відповідача повідомлено, що в результаті верифікації виявлено, що не має правових підстав на отримання допомоги внутрішньо- переміщеним особам, а також про переплату, яка виникла, у зв`язку з тим, що не має права на отримання вищевказаних виплат(Додаток №11). Однак кошти відповідачем не повернено. З дослідженої в судом розписки вбачається, що остання у разі неправомірного або повторного отримання нею допомоги на проживання, зобов`язується повернути добровільно за певний період суми виплаченої допомоги відповідно у терміни визначені органом соціального захисту населення, що відповідає чинному законодавству. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормамиглави 83 ЦК України. Відповідно до ч.1\~ст.1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно дост.1215ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті допомоги, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. За змістом зазначеної норми, допомога, в даному випадку допомога переміщеним особам на проживання, не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положеньст.1215 ЦК Українидає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила позивача про них, що є зловживанням з її боку. Відповідно до п.11 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений\~постановою КМУ від 20.03.2022 №332 «Деякі виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам»\~у разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені позовні вимог знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачкою, яка в судове засідання повторно не з`явилась, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавала, письмовий відзив на позв не надходив, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~у разі здоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. згідно платіжної інструкції № 8415 від 14.06.2024, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved