Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Представник позивача\~звернувся до\~суду із\~позовом про\~стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором надання грошових коштів у позику № 2180201123 від 19.11.2023 року в сумі 136\~963,25 грн.: з яких 13\~700,00 грн. - сума заборгованості за тілом та 120\~840,85 грн. сума заборгованості за процентами. В обґрунтування зазначив, що 19.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС" (далі-ТОВ "ІННОВА ФІНАНС") та [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику № 2180201123 (далі Договір позики). Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням особливостей передбачених ЗУ Про «електронну комерцію». Відповідно до п. 1.1 Договору позики, Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі 13 700,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплати проценти за користування Позикою. Строк позики 30 днів. У встановлений Договором строк позики застосовується знижена процентна ставка - 1,99 %( 726,35 відсотків річна) на день та у разі користування позикою понад строк - процентна ставка за кредитом становитиме 2,99 % на день (1091,35 відсотків річна). Позичальник, прийняв пропозицію Позикодавця укласти Договір, тим самим погодився з умовами Договору позики та підписав одноразовим ідентифікатором. Однак, не виконав свого обов`язку та не повернув позику та відсотки за користування у вставлені Договором строки. Тому, просить суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором надання грошових коштів у позику № 2180201123 від 19.11.2023 року в сумі 134\~540,85 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору 2422,4 грн. за подачу позову через "Електронний суд", а разом 136\~963,25 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи (у позовній заяві) міститься письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи та постановки заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від нього не надходило. За таких обставин суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення в справі, що відповідає вимогам ст. ст. 280 282 ЦПК України, про що 30.10.2024 року постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~судом встановлені\~такі обставини\~та відповідні\~їм правовідносини.\~ Між сторонами спору виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами Глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у\~зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~610\~ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.\~1\~ст.\~611\~ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~612\~ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1\~ст.\~625\~ЦК України\~встановлено,\~що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України, визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно п. 5-6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. Згідно п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис. Згідно п. 5-6 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до п. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Судом встановлено,\~щодо\~підписання договору\~про споживчий\~кредит,\~відповідачем 19.11.2023\~року підписано Паспорт\~споживчого кредиту,\~що містить\~інформацію щодо\~основних умов\~кредитування,\~реальної річної\~ставки(а.с.36-41). Того ж дня між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та [PERSON] укладено Договором надання грошових коштів у позику № 2180201123 від 19.11.2023 року (а.с.11-31), який підписаний останнім електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.1. Договору позики, Позикодавець зобов`язується надати Позичальнику Позику на суму у розмірі 13700,00 грн. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у погоджений умовами Договору строк або достроково та сплати проценти за користування Позикою нараховані згідно п. 1.3, п. 1.4. та /або п. 1.5 Договору, його додатків. Згідно п. 1.1.4 Договору позики, на період строку, дії договору (п. 1.2 Договору позики), що становить 16 днів, нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% від суми позики за кожен день користування, у разі користування Позикою понад строк застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,99%, яка перераховується з першого дня Позики (п. 1.5 Договору позики). Строк дії Договору позики, вказаний у п. 1.2. Договору, дія на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують обов`язки за цим Договором, але не раніше повного виконання Сторонами своїх обов`язків, та визначається як період від дати отримання Позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за Дисконтною та/або (поза акційною) Базовою процентними ставками, штрафних санкцій, які мають бути сплачені у разі невиконання умов Договору та інших нарахувань передбачених Договором (п. 5.2 Договору позики). З досліджених матеріалів ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», відповідно до Договору позики свої зобов`язання щодо надання позики [PERSON] виконало в повному обсязі, на підтвердження наданий суду Витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua// та Довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (а.с.9-10, 32-33). [PERSON] заборгованість не погасив, тим самим порушив умови договору. Станом на 10.09.2024 року заборгованість не погашена. Згідно розрахунку заборгованості за Договором надання грошових коштів у позику № 2180201123 від 19.11.2023 року, який міститься у позовній заяві та становить 13\~700,00 грн. розмір заборгованості за тілом кредиту та 120\~840,85 грн. сума заборгованості за відсотками (13700х2,99%х295), що разом становить 134\~540,85 грн., яку відповідач кредитору не сплатив, і яку позивач вимагає стягнути в судовому порядку. Отже, встановлено, що розмір простроченої заборгованості складає загалом 134 540,85 грн., що збігається із розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований. А тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви до суду через систему "Електронний суд" з понижуючим коефіцієнтом в сумі 2422,40 грн. Разом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 134540,85 грн. + 2422,40 грн. = 136963,25 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved