Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

19.06.2024 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , представник позивача адвокат Коваль О.В., з позовом про стягнення аліментів на своє утримання в зв`язку з навчанням до відповідача [PERSON] 04.07.2024 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 29 жовтня 2024 року. В якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучена [PERSON] . Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в зв`язку з навчанням в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) в відповідача, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи із дня подання позову і до закінчення навчання чи до закінчення 23 річного віку у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він є сином відповідача. На даний час він проживає разом з матір`ю та продовжує навчання в Дніпровському індустріальному фаховому коледжі. [PERSON] , навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу. Він отримує стипендію в сумі 890 грн., що є недостатнім для нормального забезпечення його необхідних соціальних потреб. Батько працює та отримує заробітну плату в зв`язку з чим має можливість його утримувати до закінчення навчання, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач і представник позивача не з`явились, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення СМС-повідомлення від 12.08.2024 року. Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача та третьої особи [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого [PERSON] , і [PERSON] , записані його батьками. Судом встановлено, що на даний час позивач є повнолітнім і є студентом третього курсу Дніпровського індустріального фахового коледжу денної форми навчання на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, що підтверджується копією довідки навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач скориставшись своїм правом на звернення до суду, просить стягнути аліменти на його утримання в зв`язку з навчанням з батька, мотивуючи свої вимоги тим, що потребує матеріальну допомогу на своє утримання в зв`язку з навчанням. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в зв`язку з навчанням, в частці від заробітку (доходу) батька, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд, так як порушуються права позивача на матеріальне утримання від батьків в зв`язку з навчанням. В поданому позові позивач не обґрунтував, які витрати він несе в зв`язку завчанням. Тому суд виходить із загальних витрат в зв`язку з навчанням, до яких відносяться витрати на проїзд, на харчування, на купівлю одягу, на придбання канцелярських товарів на продуктів харчування, тощо. Позивач зазначає, що отримує стипендію в сумі 890 грн., але розмір стипендії є незначним. Тому позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням. На підставі чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення аліментів на утримання позивача в зв`язку з навчанням. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд виходячи з того, що відповідач доказів про отриманий прибуток суду не надав, проте є особою працездатного віку, тому може працювати та надавати утримання синові в зв`язку з навчанням. Доказів про наявність у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, чи осіб, яких останній повинен утримувати, суду не надано. Також судом враховується, що позивач навчається на бюджетній основі, не сплачує за навчання та отримує стипендію хоч і в не значному обсязі, таким чином має можливість частково задовольняти свої матеріальні потреби в зв`язку навчанням. На підставі чого суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмір 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але без визначення нижньої межі стягнення аліментів. Оскільки позивач на час подання позовної заяви та розгляду справи досягнув повноліття та втратив статус дитини. А нижня межа аліментів у відповідності до положень ст. 182 СК України визначається лише при стягненні аліментів на утримання дитини. В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України - Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Абзацами 2, 3 ч. 2 ст. 182 СК України передбачений мінімальний розмір аліментів, який гарантований та рекомендований при стягненні аліментів на утримання дитини, тобто особи, яка не досягла 18 років. Мінімального розміру аліментів при стягненні аліментів на утримання повнолітньої доньки, сина в зв`язку з навчанням, нормами Сімейного кодексу України не визначається. Тому позовні вимоги в частині визначення мінімальної межі аліментів, не менше 50% від прожиткового мінімуму для повнолітніх осіб задоволенню не підлягають. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України - Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивачеві чітко відомо як обставина, коли він закінчить навчання, так і коли він досягне 23-річного віку. І що закінчення навчання відбудеться раніше ніж позивач досягне 23-річного віку. Після закінчення навчання, незалежно від віку стягнення аліментів припиняється, тому стягнення аліментів повинно здійснюватись до закінчення навчання позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 19.06.2024 року тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання сина в зв`язку з навчанням і до 30.06.2025 року, тобто до закінчення навчання. Відповідно до пп.1 п. 1 ст. 367 рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в рахунок держави в сумі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial