Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (надалі за текстом - позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Так, позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що 03.02.2022 року у м. Києві, по вул. Велика Васильківська, 13/1 відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі за текстом - ДТП) за участю автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача, та транспортного засобу «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Внаслідок ДТП автомобіля отримали механічні пошкодження. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля «Audi», державний номерний знак [NUMBER] були застраховані в позивача, Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 29-0197-21-00006 від 12.10.2021 року. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення № 757/10276/22-п відносно відповідача за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Власник пошкодженого транспортного засобу «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , звернулась до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування, шляхом зарахування грошових коштів в розмірі 42 504,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22942 від 16.02.2022 року. На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПРАТ СК «Вусо» полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207317975, у зв`язку з чим ПРАТ СК «Вусо» сплатило на користь позивача страхове відшкодування за полісом 207317975 в розмірі 24 447,90 грн. Враховуючи, що відповідач, як особа відповідальна за завданий збиток, повинен відшкодувати позивачу різницю між сумою страхового відшкодування виплаченою за полісом, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 18 056,60 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 грудня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. 09.04.2024 року до суду від позивача надійшла позовна заява стягнення суми сплаченого страхового відшкодування з усунутими недоліками. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено було здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, проте, на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлялися належним чином, в порядку встановленому ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), про причини неявки суду не повідомила. Окрім цього, до суду від відповідача не було подано жодних документів на спростування доводів позивача. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 12.10.2021 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 29-0197-21-00006, згідно з якими позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди заподіяної страхувальнику автомобіля «Audi», державний номерний знак [NUMBER] . 04.02.2022 року [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення № 757/10276/22-п відносно відповідача за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди за ст.124 КУпАП є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до рахунку № 806 від 04.02.2022 року, наданого ФОП [PERSON] вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi», державний номерний знак [NUMBER] , склала 46 448,27 грн. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 16.02.2022 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Audi», державний номерний знак [NUMBER] складає 42 504,50 грн. Згідно з платіжним дорученням № 22942 від 16.02.2022 року позивачем було перераховано ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 42 504,50 грн. Згідно з платіжним дорученням № 13634 від 10.05.2022 року ПрАТ «СК «Вусо» було перераховано позивачем грошові кошти у розмірі 24 447,90 грн. У відповідності до ст.20 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи наведене, оцінюючи надані докази та вищенаведені законодавчі норми, беручи до уваги, що позивач, яким застраховано цивільно-правова відповідальність відповідача було виплачено ПрАТ «СК «Вусо» суму страхового відшкодування у розмірі 24 447,90 грн., яка частково покриває суму завданих збитків, суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог останнього до відповідача про стягнення витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 18 056,60 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved