Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ганівської сільської ради Новоукраїнського району, площею 7.5093 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:1289 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ганівської сільської ради Новоукраїнського району, площею 6.5156 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:0364. При посвідчені договору купівлі-продажу позивачу стало відомо, що, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, зазначено обтяження, а саме заборона з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, тому 09.09.2024 року приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме відмову в посвідченні договору купівлі-продажу належних йому земельних ділянок. Іншим шляхом позивач не може відновити порушене право, тому він звернувся до суду. В судове засідання учасники справи не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутність. Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Дослідивши забрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, згідно державник актів (а.с.9, 10), позивачу на праві власності належать земельні ділянки: площею 7.5093 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:1289, що знаходиться на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району, та площею 6.5156 га, кадастровий номер 3524082800:02:000:0364 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ганівської сільської ради Новоукраїнського району. Згідно інформаційної довідки №394054032 від 09.09.2004 року заборона на належні позивачу земельні ділянки зареєстрована 28.04.2006 року за №3159549, реєстратором Перша Житомирська державна нотаріальна контора, на підставі повідомлення б/н, 01.07.1977, Колгосп ім. Калініна (а.с. 16-21). Згідно листа №181/01-21 від 05.09.2024 року Житомирського обласного нотаріального архіву, на зберіганні в архіві знаходиться Реєстр Третьої Житомирської нотаріальної контори для реєстрації заборон нерухомості 1958-1994 роки, із реєстраційним записом №18 від 30.08.1997 року щодо реєстрації заборони відчуження нерухомого майна на ім`я [PERSON] , підстава: повідомлення б/н колгоспу ім.Калініна (а.с. 12). Згідно відповіді №24917 від 21.10.2024 року Новоукраїнського відділу ДВС, у відділі відсутні виконавчі провадження щодо стягнення [PERSON] , [INFO] , відомості щодо арешту об`єктів нерухомого майна (а.с.11). При зверненні до приватної нотаріальної контори з питанням посвідчення договору купівлі-продажу належних позивачу [PERSON] земельних ділянок, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій в зв`язку з наявністю згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованих обтяжень, що підтверджується (а.с. 15). В інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право позивач не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Зазначені правовідносини регламентуються: - ст. 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; - ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; - ст. 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. - ст. 34 Закону України "Про нотаріат", відповідно до якої нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; - ч. 4 ст. 31-2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно з якою державна реєстрація припинення обтяження речових прав у результаті зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна відповідно до Закону України "Про нотаріат" проводиться нотаріусом, яким знято відповідну заборону на відчуження нерухомого майна, одночасно з її зняттям; - п. 5.1. Глави 15 Розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N 296/5, за яким нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно із ч. 5ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пункт 5 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна. Згідно із п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за відсутності виконавчого провадження, обмежує права позивача як власника та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, що є неприпустимим. Позивач має намір провести реєстрацію договорів купівлі-продажу належних йому земельних ділянок, однак позбавлений можливості це зробити. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266,280-289 ЦПК України, суд

Outcome: approved