Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Представник позивача у справі, [PERSON] , адвокат Кок Юлія Іванівна звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету, про визнання за [PERSON] ( [INFO] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), як спадкоємцем за заповітом від 06 березня 1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрованого у реєстрі за № 10, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право приватної особистої власності в порядку спадкування за спадщиною на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до даних технічного паспорта, виготовленого КП "Нікопольське районне БТІ" ДОР" станом на 19.03.2024 року, у складі: житлового будинку літ. А, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м., прибудови літ.а, сараїв літ.літ. Б, В, Г, вбиральні літ. Д, який розташований за адресою: за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги позивача тим, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , 1923 р.н., актовий запис №20 від 05.04.1955 року, складений Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, та підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00044495425 від 11.04.2024 року, наданим Томаківським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса). У Свідоцтві про народження від 05.06.1974 року № [NUMBER] відомості про батька позивача з невідомих їй причин не зазначено. Батькові позивача, [PERSON] , у колгоспі "Родина", була виділена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2500 га, кадастровий номер відсутній, за адресою: [ADDRESS] , на якій орієнтовно у 1962 році ним був побудований житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] , мати позивача, [PERSON] , разом з позивачем та її братами: [PERSON] , 1950 р.н., [PERSON] , 1960 р.н., та сестрою: [PERSON] , 1960 р.н. проживали однією сім`єю у вказаному будинку, що підтверджується копією Виписки з особистого рахунку № [NUMBER] за період 1964 1966 роки. Ч[PERSON] помер [INFO] , про що у Книзі реєстрації актів про смерть виконаний напис № [NUMBER] та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] . Довідкою Мирівського сільського голови від 05.03.2024 року №556 підтверджено, що померлий [PERSON] , станом на 12 листопада 1992 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою фізичних осіб не зареєстровано. [PERSON] , 06 березня 1992 року при житті склав Заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за №10, за яким усе належне йому майно, в тому числі й житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Згаданий заповіт змінений або скасований не був. Позивач у справі, з 02 березня 1993 року і по теперішній час зареєстрована та проживає у згаданому будинку. Розпорядженням Мирівського сільського голови від 10.02.2016 року № 4 в селі Настасівка вулицю Петровського перейменовано на Верхня. Згідно записів в погосподарській книзі №7 на 2021-2025 роки, номер об`єкта по господарського обліку 03-0682-1 с.Настасівка, Нікопольського району Дніпропетровської області, житловий будинок садибного типу, розташований на земельній ділянці площею 0,2500 га, кадастровий номер відсутній, за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в користуванні [PERSON] , рік побудови: 1965. Правовстановлюючі документи на житловий будинок в [ADDRESS] , не виготовлялися, головою домогосподарства є [PERSON] . До цього часу право власності позивача в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , не оформлено та не зареєстровано. Після смерті [PERSON] померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась. Позивач звернулася до нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнка Ю.В., який в усній формі відмовився надавати їй письмову відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , обґрунтовуючи це відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно оформити спадкові права [PERSON] на зазначений житловий будинок не вбачається можливим. Виходячи з наведеного, та відповідно до Виписки з погосподарської книги, виданою Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за вих. № 33 від 16.04.2024 року, житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в користуванні [PERSON] , яка являється власником зазначеного житлового будинку, що не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Із Технічного паспорту на будинок, виготовленого КП "Нікопольське районне БТІ" ДОР" 19.03.2024 року, на замовлення [PERSON] , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:7111-7540-9736-2172, вбачається, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м., прибудови літ.а, сараїв літ.літ. Б, В, Г, вбиральні літ. Д. Будинок не є аварійним та придатний до користування. Згідно даних Інформаційної довідки від 19.03.2024 року за № 88, наданої КП "Нікопольське районне БТІ" ДОР", право власності на житловий будинок ні за ким не зареєстровано. Дійсна ринкова вартість житлового будинку станом на сьогодні складає орієнтовно 80 000,00 гривень. Із спадкоємців першої черги за [PERSON] на сьогоднішній день в живих залишилися позивач у справі, [PERSON] , та її сестра [PERSON] . На підставі вищенаведеного позивач змушена звернутися до суду із даною позовною заявою. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у справі, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, зазначені у позовній заяві обставини підтверджує повністю, позов визнає в повному обсязі та проти задоволення не заперечує. Представник Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, також подав до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, при цьому зазначив, що рішення по даній справі залишають на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , 1923 р.н., що підтверджується записами у актовому записі №20 від 05.04.1955 року, який складений Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, та підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00044495425 від 11.04.2024 року, наданим Томаківським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса). У Свідоцтві про народження від 05.06.1974 року № [NUMBER] відомості про батька позивача з невідомих їй причин не зазначено. Батькові позивача, [PERSON] , у колгоспі "Родина", була виділена земельна ділянка орієнтовною площею 0,2500 га, кадастровий номер відсутній, за адресою: [ADDRESS] , на якій орієнтовно у 1962 році ним був побудований житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. [PERSON] , мати позивача, [PERSON] , разом з позивачем та її братами: [PERSON] , 1950 р.н., [PERSON] , 1960 р.н., та сестрою: [PERSON] , 1960 р.н. проживали однією сім`єю у вказаному будинку, що підтверджується копією Виписки з особистого рахунку № [NUMBER] за період 1964 1966 роки. Ч[PERSON] помер [INFO] , про що у Книзі реєстрації актів про смерть виконаний напис № [NUMBER] та видано Свідоцтво про смерть [NUMBER] . Довідкою Мирівського сільського голови від 05.03.2024 року №556 підтверджено, що померлий [PERSON] , станом на 12 листопада 1992 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою фізичних осіб не зареєстровано. [PERSON] , 06 березня 1992 року при житті склав Заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за №10, за яким усе належне йому майно, в тому числі й житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , заповів [PERSON] . Згаданий заповіт змінений або скасований не був. Позивач у справі, з 02 березня 1993 року і по теперішній час зареєстрована та проживає у згаданому будинку. Розпорядженням Мирівського сільського голови від 10.02.2016 року № 4 в селі Настасівка вулицю Петровського перейменовано на Верхня. До цього часу право власності позивача в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , не оформлено та не зареєстровано. Після смерті [PERSON] померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась. Позивач звернулася до нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Корнієнка Ю.В., який в усній формі відмовився надавати їй письмову відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , обґрунтовуючи це відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно оформити спадкові права [PERSON] на зазначений житловий будинок не вбачається можливим. Виходячи з наведеного, та відповідно до Виписки з погосподарської книги, виданою Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області за вих. № 33 від 16.04.2024 року, житловий будинок садибного типу, розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в користуванні [PERSON] , яка являється власником зазначеного житлового будинку, що не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Володіння спадкодавцем, а потім і позивачем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Утримувачем житлового будинку, після смерті спадкодавця, фактично являється позивач по справі. Відповідач у справі, [PERSON] позов визнає в повному обсязі та проти задоволення не заперечує. Із Технічного паспорту на будинок, виготовленого КП "Нікопольське районне БТІ" ДОР" 19.03.2024 року, на замовлення [PERSON] , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:7111-7540-9736-2172, вбачається, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 45,7 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м., прибудови літ.а, сараїв літ.літ. Б, В, Г, вбиральні літ. Д. Будинок не є аварійним та придатний до користування. Згідно даних Інформаційної довідки від 19.03.2024 року за № 88, наданої КП "Нікопольське районне БТІ" ДОР", право власності на житловий будинок ні за ким не зареєстровано. Дійсна ринкова вартість житлового будинку станом на сьогодні складає орієнтовно 80 000,00 гривень. Відповідно до\~ст.ст.15,16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі\~ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 2\~ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно\~наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»\~- рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] шляхом звернення до нотаріальної контори через те, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, тому суд вважає, що вимоги знайшли є обґрунтованими і підтверджуються відповідними належними і допустимими доказами. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за заповітом, оскільки відповідно до особистого розпорядження померлого на випадок смерті право на спадкування належного йому майна має позивач, і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved