Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 13.01.2020 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 509626788 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору, [PERSON] надано кредит в сумі 8\~000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, які вона зобов`язалась повернути, сплативши проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., додаткову угоду № 19 від 28.11.2019 р., додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 р., та додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 р. у відповідності до умов яких ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги за кредитним договором № 509626788 від 13.01.2020 р., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 85 від 23.06.2020 року. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 р., додаткову угоду № 2 від 03.08.2021 та додаткову угоду №3 від 30.12.2022 р. відповідно до умов яких ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором № 509626788 від 13.01.2020 р., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року. 14.02.2022 р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №14/02/2022-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило, а ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №509626788 від 13.01.2020 р., укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в розмірі 21\~378,21 грн. Отже, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 509626788 від 13.01.2020 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» після отримання права вимоги не здійснювали нарахувань за кредитним договором №509626788 від 13.01.2020, який був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 14.02.2022 р. до договору факторингу №14/02/2022-01 від 14.02.2022 р., до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21\~378,21 грн., з яких 7\~448,91 грн. - сума заборгованості по кредиту, 13\~929,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Про стягнення даної суми в позові заявлено відповідну вимогу. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розглянути справу без його участі, просив задовольнити позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, встановлено, що 13.01.2020 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 509626788 на умовах строковості, зворотності, платності у безготівковій формі на суму 8\~000,00 грн. строком на 29 днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,01% на день. Договір № 509626788 від 13.01.2020 р. був укладений в електронній формі за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 3U3V22GQ шляхом перерахування коштів на банківський рахунок, вказаний позичальником [PERSON] . Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила розміщених на сайті товариства. Положеннями підпунктів пункту 1 договору передбачено порядок нарахування процентів та сплати заборгованості. Договір підписаний з використанням електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений та повністю розуміє, погоджується з умовами договору. Всі додатки та додаткові угоди, складені сторонами договору в електронному вигляді і підписані з використанням одноразового ідентифікатора, є невід`ємними частинами договору. Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення № 5f5433f3-6a18-45ed-b69f-76985bd146af від 13.01.2020 р., на виконання умов кредитного договору №509626788 від 13.01.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу кредитні кошти в сумі 8 000,00 грн. Відповідач допустив порушення грошового зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом на 26.06.2024 р. складає 21 378,21 грн., з яких 7 448,91 грн. - сума заборгованості по кредиту, 13 929,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., додаткову угоду № 19 від 28.11.2019 р., додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 р., та додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 р. у відповідності до умов яких ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги за кредитним договором № 509626788 від 13.01.2020 р., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 85 від 23.06.2020 року. Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 р., додаткову угоду № 2 від 03.08.2021 та додаткову угоду №3 від 30.12.2022 р. відповідно до умов яких ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором № 509626788 від 13.01.2020 р., що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 7 від 28.10.2021 року. 14.02.2022 р. між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №14/02/2022-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило, а ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №509626788 від 13.01.2020 р., укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в розмірі 21\~378,21 грн. Отже, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 509626788 від 13.01.2020 р. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» після отримання права вимоги не здійснювали нарахувань за кредитним договором №509626788 від 13.01.2020, який був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 14.02.2022 р. до договору факторингу №14/02/2022-01 від 14.02.2022 р., до позивача перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 21\~378,21 грн., з яких 7\~448,91 грн. - сума заборгованості по кредиту, 13\~929,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Отже, станом на день звернення позивача до суду, за відповідачем наявна непогашена заборгованість за кредитним договором №14/02/2022-01 від 14.02.2022 р. в сумі 21\~378,21 грн., з яких 7\~448,91 грн. - сума заборгованості по кредиту, 13\~929,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Процесуальні дії у справі: -ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2024 справа прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються ЦК України. Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.530ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Положеннями статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно з вимогами статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд бере до уваги, що з боку відповідача належним чином не виконано грошове зобов`язання, яке виникло на підставі договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №14/02/2022-01 від 14.02.2022 р., в сумі 21\~378,21 грн., з яких 7\~448,91 грн. - сума заборгованості по кредиту, 13\~929,30 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2\~422,40 грн. Оскільки позов задоволений повністю, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач також просив суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~000,00 грн. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Отже, виходячи з конкретних обставин даної справи (справа є не дуже складною), а також з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також виходячи з критерію розумності їхнього розміру, суд погоджується із слушністю доводів позивача про наявність підстав для стягнення 2000,00 грн. на професійну правничу допомогу, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача до стягнення згадану суму.

Outcome: approved