Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач ОСББ «Червоний хутір» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Посилаючись на те, що ОСББ «Червоний хутір» неприбуткова організація, яка забезпечує управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідач [PERSON] є власником 40/100 частки, а відповідачка [PERSON] є власником 60/100 ч астки квартири [ADDRESS] . Отже відповідачі є співвласниками багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] , та вони зобов`язані своєчасно сплачувати внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком) та в резервний фонд. Правовідносини між сторонами регулюються Статутом позивача, а тому не є договірними. Рішенням Загальних зборів ОСББ «Червоний хутір» від 17.08.2017 року прийнято рішення про затвердження внеску на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком) в розмірі 5,60 грн./кв.м. приміщення, що вноситься на рахунок позивача не пізніше 30 числа наступного місяця. Рішенням Загальних зборів ОСББ «Червоний хутір» від 28.08.2019 року прийнято рішення про затвердження внеску на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком) в розмірі 7,00 грн./кв.м. приміщення, починаючи з вересня 2018 року, що вноситься на рахунок об`єднання не пізніше 30 числа наступного місяця, та нарахування за зайняті підсобні приміщення (кладовки) в розмірі 7,00 грн./кв.м. займаної площі. Рішенням Загальних зборів ОСББ «Червоний хутір» від 21.05.2019 року прийнято рішення про затвердження внеску на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком) в розмірі 7,48 грн./кв.м. приміщення та внесок до ремонтного фонду в розмірі 1,50 грн./кв.м. приміщення (усього - 8,98 грн./ кв.м.) починаючи з червня 2019 року. Позивач належним чином виконує свої обов`язки з утримання будинку та прибудинкової території. Проте відповідачі не виконують рішення Загальних зборів ОСББ «Червоний хутір», не сплачують позивачу обов`язкові внески та платежі на утримання будинку та прибудинкової території, у ремонтний фонд, внаслідок чого у відповідача [PERSON] за період з 01.07.2017 року по 01.09.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 8 908,58 грн., а у відповідачки [PERSON] за період з 01.11.2018 року по 01.09.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 10 044,85 грн. Крім суми основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] інфляційне нарахування у розмірі 1 812,02 грн. та 3% річних в розмірі 404,03 грн., а з відповідачки [PERSON] інфляційне нарахування у розмірі 1 718,86 грн. та 3% річних в розмірі 328,94 грн. З огляду на вищевикладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: 1) стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 5 024,57 грн., з яких заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком), у резервний фонд за період з 01.07.2017 року по 01.01.2024 року у розмірі 2 808,52 грн., інфляційне нарахування у розмірі 1 812,02 грн. та 3% річних в розмірі 404,03 грн.; 2) стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача 12 998,40 грн. з яких заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком), у резервний фонд за період з 01.11.2018 року по 01.01.2024 року у розмірі 10 950,60 грн., інфляційне нарахування у розмірі 1 718,86 грн. та 3% річних в розмірі 328,94 грн.; 3) стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 360,00 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 06.02.2024 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив. В обґрунтування посилається на те, що вона не проживає у квартирі [ADDRESS] , оскільки відповідач [PERSON] чинить їй у цьому перешкоди, зокрема змінив замки на вхідних дверях, поставив квартиру на сигналізацію, внаслідок чого вона неодноразово зверталась у поліцію та до представників ОСББ «Червоний хутір». Оскільки вона не проживає у квартирі та фактично не користується житлово-комунальними послугами, а також через те, що не укладала жодного договору з ОСББ «Червоний хутір», вважає, що не повинна сплачувати нараховану позивачем заборгованість. Також зазначила, що затвердження Загальними зборами ОСББ «Червоний хутір» внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком) є не законними, оскільки вона жодного разу не отримувала повідомлення про проведення таких зборів. Крім того, просить суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Вважає, що позивачем порушені вимоги ст. 257 ЦК України при зверненні з позовм до суду, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 105-116). 16.02.2024 року від представника позивача ОСББ «Червоний хутір» Студенцова О.О. надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що посилання відповідачки на конфлікти з іншим відповідачем щодо користування квартирою, не має значення для спору про стягнення заборгованості зі сплати внесків з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Крім того, вказує, що невикористання власником належної йому квартири не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, а незгода з діяльністю ОСББ «Червоний хутір» не звільняє відповідачів від їх обов`язку як членів ОСББ сплачувати внески. Щодо заяви про застосування строків позовної давності, то зазначає, що строк позовної давності продовжується на строк дії карантину та на період воєнного стану в Україні. З огляду на викладене, вважає, що строк звернення з позовом відповідачем не було пропущено, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 117-133). 19.09.2024 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на заяву позивача про уточнення позовних вимог. В обґрунтування посилається на те, що з 17.10.2018 року вона є власницею 40/100 частки квартири [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач [PERSON] є непрацездатною особою та досяг пенсійного віку, а тому позовні вимоги порушують його права. На її думку, позивач невірно сплатив судовий збір у більшому розмірі, та який просить суд стягнути з відповідачів. Крім того, звертає увагу, що позивач не порушує питання про стягнення з неї заборгованості додатково за дев`ять місяців поточного року, що свідчить лише про штучність претензій зі стягнення заборгованості. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 168-173). 27.09.2024 року від представника позивача ОСББ «Червоний хутір» Кліпановського А.П. надійшли додаткові пояснення, в яких посилається на те, що рішення Загальних зборів ОСББ «Червоний хутір» є обов`язковими для всіх співвласників багатоквартирного будинку, що підтверджується практикою Верховного Суду України. Аргументи відповідачки щодо не проживання у квартирі не мають значення для вирішення даної справи, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 175-183). 14.10.2024 року у судовому засіданні відповідачка [PERSON] надала до суду пояснення, які підтримують позицію викладену відповідачкою у відзиві (а.с. 184-186). У судовому засіданні представник позивача Кліпановський А.П. надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив суд задовольнити позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві, просила суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач [PERSON] належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд, заслухавши сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. 09.09.2016 у багатоквартирному житловому будинку [ADDRESS] зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червоний Хутір» (а.с. 14). Відповідно до статуту ОСББ «Червоний Хутір», затвердженого загальними зборами (протокол № 3 від 26.06.2017), об`єднання створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку; завданням та предметом діяльності об`єднання є забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; ОСББ має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та цим статутом внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови відшкодувати заподіянні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та цим статутом внески і платежі, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів належить, крім всього іншого, визнати порядок сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Співвласник зобов`язаний, крім всього іншого: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (а.с. 16-28). Розміри внесків співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території та внеску в резервний фонд затверджені рішеннями загальних зборів членів ОСББ «Червоний Хутір» від 17.08.2017 року, від 28.08.2019 року та від 21.05.2019 року (а.с. 40-43, 46-49, 52-55). Відповідно до протоколу ОСББ «Червоний Хутір» від 17.08.2017 № 4 (протоколу загальних зборів співвласників) мешканцями житлового будинку більшістю голосів вирішено в тому числі: взяти житловий будинок в управління ОСББ «Червоний Хутір»; затвердити плату за прибудинкову територію з розрахунку 5 грн 60 коп. за 1 кв.м займаної житлової площі; формувати витрати кошторису кожного місяця, згідно потреб на ремонтні роботи в будинку (а.с. 44-45). Протоколом загальних зборів ОСББ «Червоний Хутір» від 22.08.2018 збільшено розмір внеску за утримання будинку до 7,00 грн за 1 кв.м займаної площі (а.с. 50-51). Строк оплати відповідно до протоколів № 4 від 17.08.2017 та № 8 від 22.08.2018 встановлено до 30 числа наступного місяця. 21.05.2019 ОСББ «Червоний Хутір» протоколом № 9 прийнято рішення щодо збільшення розміру внеску на утримання прибудинкової території до 7,48 грн. за 1 кв.м займаної площі, враховуючи додаткову займану площу (кладовки), та 1,50 грн. відрахування до ремонтного фонду (всього 8,99), починаючи з 01.06.2019 (а.с. 56-57). Відповідачка [PERSON] є власницею 40/100 часток двокімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №333230560 від 23.05.2023 року (а.с. 32-33). Відповідач [PERSON] є власником 60/100 часток двокімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 333230560 від 23.05.2023 року (а.с. 32-33). Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачами свого обов`язку щодо оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової територій у період з 01.07.2017 року по 01.01.2024 року за відповідачем [PERSON] утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем складає 2 808,52 грн. (а.с. 94-97), а з 01.11.2018 року по 01.01.2024 року за відповідачкою [PERSON] утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку наданого позивачем складає 10 950,60 грн. (а.с. 98-100). На спростування доводів позовної заяви, доказів у формі контррозрахунку відповідачами не надано. Так, згідно зі статтею 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (стаття 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», далі - Закон № 2866-ІІІ). Відповідно до положень статті 4 цього Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону № 2866-ІІІ визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту тощо. За приписами статті 15 Закону № 2866-ІІІ співвласник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтями 16, 17 Закону № 2866-ІІІ визначені права об`єднання, які належать йому відповідно до законодавства та статуту, серед яких право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів та вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (стаття 20 Закону № 2866-ІІІ). Відповідно до статті 22 Закону № 2866-ІІІ для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, врегульовані Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII). Цей Закон визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, а відтак його положення є спеціальними для спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 417-VIII витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (частина третя статті 12 Закону № 417-VIII). Водночас відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, далі також - Закон про житлово-комунальні послуги). Стаття 1 цього Закону дає визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. За нормою статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги). За визначенням, наданим у статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до статей 7, 9 Закону про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За змістом положень цього Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частина перша статті 509 Цивільного кодексу України (ЦК України) дає визначення зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень статей 526, 530 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Дослідженням розрахунку тарифу на обслуговування та утримання будинку за адресою: [ADDRESS] , із розрахунку на 1 кв.м. площі, затвердженого рішенням загальних зборів співвласників (додаток 2 до протоколу № 9 від 21.05.2019), установлено, що за рахунок внесків співвласників покриваються видатки позивача на такі цілі: технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування інженерних мереж; усунення аварійних ситуацій по будинку, підготовка до опалювального сезону; електроенергія місць загального користування; вивіз твердих побутових відходів; вивіз сезонного сміття; телекомунікаційні послуги (інтернет, телефон); податок на землю ОСББ; господарські витрати; оргтехніка, програмне забезпечення, обслуговування програм; холодна вода для потреб господарства; заробітна плата двірника та прибиральниці; нарахування на заробітну плату; бухгалтерське обслуговування; юридичні послуги; матеріальне заохочення голови правління; нарахування на заробітну плату; внесок до ремонтного фонду; дезинсекція. Зазначені видатки входять до структури послуги з управління багатоквартирним будинком (частина перша статті 12 Закону № 417-VIII, пункт 9 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою КМУ від 05.09.2018 № 712). На забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях вказаного будинку (виконання функції з управління багатоквартирним будинком) позивач уклав з виконавцями низку договорів про надання комунальних послуг, а саме: з постачання електроенергії; з централізованого водопостачання та водовідведення; з вивезення твердих побутових відходів; з технічного обслуговування інженерних мереж; з теплопостачання; з технічного обслуговування ліфтів; з вивозу сезонного сміття, що підтверджується довідкою ОСББ «Червоний Хутір» від 11.05.2023 вих. № 11/1 (а.с. 31). Уклавши вказані договори, позивач виступив колективним споживачем (замовником) зазначених у них послуг, такі послуги є видами житлово-комунальних послуг, які споживаються усіма мешканцями багатоквартирного будинку в процесі утримання їх спільного майна, а відтак на спірні правовідносини в частині надання цих послуг поширюється Закон про житлово-комунальні послуги. З позовної заяви вбачається, що потреби мешканців будинку в інших послугах, визначених тарифом на обслуговування та утримання будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, забезпечуються позивачем шляхом самозабезпечення як це передбачено статтею 22 Закону № 2866-ІІІ. Відповідачі не посилаються на те, що послуга з управління багатоквартирним будинком (її частина) у спірний період надавалась іншими господарюючими суб`єктами, а відтак є очевидним, що така послуга надається позивачем. Позивач також посилається на те, що відповідачі є власниками квартири, яку зобов`язані утримувати, користуються житлово-комунальними послугами, та як співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані сплачувати внески до ОСББ. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] не спростували цього факту. Відтак, незважаючи на відсутність укладеного між ОСББ «Червоний Хутір» і відповідачами договору про надання житлово-комунальних послуг, такі послуги відповідачам фактично надавались, тобто між сторонами наявні зобов`язальні відносини. У статтях 15, 16 ЦК України та статті 4 ЦПК України закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 2 ЦПК України визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд інші учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, а однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Зміст засади верховенства права розкриває стаття 10 цього Кодексу, яка передбачає можливість застосування судом аналогії закону і аналогії права та забороняє відмовляти у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша стаття 5 ЦПК України). У частині другій статті 16 ЦК України визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, серед яких примусове виконання обов`язку в натурі, який застосовується у тих випадках, коли відповідач зобов`язаний був вчинити певні дії стосовно позивача, але відмовився або уникає виконання свого обов`язку. Отже ураховуючи, що саме ОСББ «Червоний хутір» забезпечує належне утримання багатоквартирного будинку і його прибудинкової території та несе у зв`язку з цим відповідні витрати, за наслідками порушення наймачем приміщень цього будинку зобов`язання зі сплати відповідної частини таких витрат у позивача виникло право вимагати виконання цього зобов`язання у примусовому порядку. Чинне законодавство України не передбачає іншого порядку та способу визначення частки співвласника у загальному обсязі витрат на управління багатоквартирним будинком, у якому створене ОСББ, окрім як шляхом затвердження розміру внесків (платежів) загальними зборами співвласників пропорційно до їхніх часток співвласника, проте питання визначення такої частки для наймача квартири та/або нежитлового приміщення комунальної власності законом чітко не врегульоване. З огляду на положення частини четвертої статті 12 Закону № 417-VIII суд погоджується з доводами позивача про те, що наймачі квартир та/або нежитлових приміщень комунальної власності у відносинах з ОСББ прирівняні до співвласників багатоквартирного будинку та не обмежені у праві брати участь у загальних зборах співвласників, пропонувати свої розміри внесків та оскаржувати відповідні рішення загальних зборів у встановленому законом порядку. Прийняті на загальних зборах співвласників ОСББ «Червоний Хутір» рішення про затвердження розміру внесків (платежів) ніким не оскаржувались і скасовувались, недійсним у встановленому законом порядку не визнавались, а відтак є чинними. Вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних ґрунтуються на приписах статті 625 ЦК України, згідно яких боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За змістом цієї норми інфляційні втрати на суму боргу та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. Розмір заборгованості та її складові відповідачами не спростовано. Даючи оцінку заяві відповідачів про сплив строку позовної давності, суд виходить з наступного. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно з нормою статті 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спірна заборгованість виникла в період з 01.07.2017 по 01.01.2024, а позов поданий 25.09.2023 року, тобто більше ніж через 3 роки від моменту виникнення права на позов. Водночас пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжується на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на усій території України встановлений карантин, який неодноразово продовжувався та був скасований лише 01.07.2022, а відтак строк позовної давності у цьому спорі не пропущений. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність вимог ОСББ «Червоний Хутір» про стягнення з відповідачів заборгованості зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, зокрема з відповідача [PERSON] у розмірі 5 024,57 грн., з яких заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком), у резервний фонд за період з 01.07.2017 року по 01.01.2024 року у розмірі 2 808,52 грн., інфляційне нарахування у розмірі 1 812,02 грн. та 3% річних в розмірі 404,03 грн. та з відповідачки [PERSON] у розмірі 12 998,40 грн., з яких заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території (управління будинком), у резервний фонд за період з 01.11.2018 року по 01.01.2024 року у розмірі 10 950,60 грн., інфляційне нарахування у розмірі 1 718,86 грн. та 3% річних в розмірі 328,94 грн. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 коп., який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача відповідно до частки майнової відповідальності по 1 342,00 грн. з кожного (2 684,00 грн. / 2 = 1 342,00 грн.). Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, позивач просить відшкодувати витрати на правову допомогу в сумі 3 360,00 грн., на підтвердження понесених витрат докази не надав, як і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з урахуванням часу, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому така вимога задоволенню не підлягає, як така, що не узгоджується із положеннями п. 2 ч.2 ст. 137, ч.3 ст. 137 ЦПК України Разом з тим, суд враховує, що відповідачами не було заявлено про не співмірність витрат позивача на правничу допомогу. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19. Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат. Отже ураховуючи, що позов задоволений, на відповідачів слід покласти витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволених позовних вимог щодо кожного з них (3 360,00 грн х 27,87% = 936,73 грн.; 3 360,00 грн х 72,12% = 2 423,27 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved