Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2019 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , нараз сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та знаходить на її повному утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, прочинаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позивачка та її представниця у судове засідання не з`явились, представниця позивачки адвокат Драус О.О. в поданій до суду позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивачки, вказала що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно змісту якої вказав що він від сплати аліментів на дитини не відмовляється, вказав, що він доглядає літню людину [PERSON] 1942 року народження, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити частково з таких підстав. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 28 вересня 2019 року сторони у даній справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №2045. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 вересня 2019 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 жовтня 2021 року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [PERSON] народився [INFO] в селищі міського типу Підволочиськ Тернопільського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис №185. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї №1-365 вд 19 вересня 2024 року, виданої старостою Колодіївського старостинського округу Скалатської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою, [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] , [INFO] мати; [PERSON] , [INFO] батько; [PERSON] , [INFO] брат; [PERSON] , [INFO] сестра. Всього 6 осіб. Позивачка вказує, що батько дитини добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, крім того позивачка вказує, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я. Відповідач вказує що має на утриманні одну особу похилого віку. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Розмір аліментів судом встановлюється згідно з вимогами закону, з врахуванням суті позовних вимог матеріального становища сторін, наданих доказів, визнання відповідачем позову. При визначенні розміру аліментів на утримання дітей суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 23 грудня 2019 року у справі №344/10971/16-ц, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 вересня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його неповнолітньої дитини, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. Доказів, які б спростовували встановлені судом обставини не надано, а тому суд приходить до переконання, що відповідач може сплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач за віком та станом здоров`я є працездатним. Одночасно суд враховує, що відповідач має на утриманні ще одну особу похилого віку [PERSON] , 1942 року народження. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд згідно ст.141 СК України виходить з принципу рівності батьків, відповідно до якого позивачка як мати дітей також зобов`язана в рівній мірі з відповідачем брати участь в їх утриманні, а відтак суд приходить до висновку, що заявлений позивачкою до стягнення з відповідача розмір аліментів підлягає зменшенню. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов про стягнення аліментів був поданий 23 вересня 2024 року, а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial