Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17.07.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява. Предмет позову: стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 53796,42 грн. Підставою подачі позову вказано, що відповідач не виконував умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку відповідач погашати не бажає. В обґрунтування позову зазначено, що 20.05.2013 Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі заяви № 003-23777-200513 надав [PERSON] кошти в розмірі 15000,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, що підтверджується платіжним документом № 1 від 21.05.2013 та меморіальним ордером № 1 від 21.05.2013 згідно кредитного договору. У відповідності до умов кредитного договору, [PERSON] надано кредитні кошти на 50 місяців, але відповідач не виконав зобов`язання щодо сплати боргу, а саме не дотримувався графіку платежів погашення кредитної заборгованості не пізніше 20 числа кожного місяця; не погасив річні проценти в розмірі 9,99 % річних за користуванням кредитом та комісію в місяць в розмірі 3,49% в місяць за обслуговування кредитної заборгованості. 02.06.2020 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено Договір факторингу № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлене позивачу. Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору в частині повернення грошових коштів, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в загальному розмірі 53 796,42 грн, з яких: 12111,04 грн основна сума заборгованості; 4194,17 грн - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 36\~645,00 грн заборгованість по комісіях; 628, 53 грн сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 217,68 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом з метою стягнення боргу в примусовому порядку. 21.08.2024 відповідач [PERSON] подав до суду заяву про застосування строку позовної давності та з проханням розглянути справу за його відсутністю, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає. 01.10.2024 представником позивача ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було подано до суду заперечення на заяву відповідача. У судове засідання позивач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач у суд не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 17.07.2024 позовну заяву ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» залишено без руху через недоліки, а саме відсутня квитанція про сплату судового збору. Недоліки були своєчасно усунені. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 24.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 20.05.2013 між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] укладено Кредитний договір згідно заяви № 003-23777-200513. Сума кредиту 15000,00 грн., розмір процентної ставки 9,99 % річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,49 % в місяць (а.с.6-12). Згідно графіку платежів, повернення кредиту повинно відбуватися щомісячно починаючи 20.06.2013 та закінчуючи 20.07.2017 (а.с.11). Відповідно до платіжного документа № 1 від 21.05.2013 та меморіального ордеру №1 від 21.05.2013, [PERSON] отримав кошти в розмірі 15000, 00 грн згідно умов кредитного договору № 003-23777-200513 (а.с.13-14). Отже, АТ «ДЕЛЬТА БАНК» у повному обсязі виконав свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на рахунок, який зазначений відповідачем у зазначеному договорі. 02.06.2020 між АТ «ДЕЛЬТА БАНК» (первісним стягувачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2253/К, відповідно до якого АТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступило ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», а ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги з [PERSON] за Кредитним договором № 003-23777-200513 в розмірі 52950,21 грн. станом на 02.06.2020, яка складається з 12 111,04 грн основна сума заборгованості; 4 194,17 грн - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 36645,00 грн заборгованість по комісіях (а.с.15-21). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» здійснює такі види економічної діяльності: 64.99 надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення); 64.91 фінансовий лізинг; 64. 92 інші види кредитування (а.с.22-25). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ «ДЕЛЬТА БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1, 2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Так, позивач визначив розмір заборгованості, який станом на дату подачі позову становить 53 795,42 грн., з яких: 12111,04 грн основна сума заборгованості; 4 194,17 грн - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 36 645,00 грн заборгованість по комісіях; 628,53 грн сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту з 02.06.2020 по 23.02.2022; 217,68 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків з 02.06.2020 по 23.02.2022. Судом встановлено, що відповідач не здійснював погашення сум за наданим кредитом, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості відповідача перед банком. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за кредитом в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд доходить до висновку, що товариство вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення залишку фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності. У заяві про застосування строків позовної давності на позовну заяву, відповідач [PERSON] просив застосувати у даній цивільній справі строк позовної давності, оскільки строк кредитування (повернення коштів) минув 20.07.2017, що підтверджується графіком платежів (додаток № 1) до кредитного договору, тобто у відповідності до ст. 257 ЦК України строк захисту права за позовом про стягнення коштів за невиконання умов кредитного договору у позивача закінчився 21.07.2020, а з позовною заявою ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» звернулося лише 17.07.2024. Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Разом з тим, п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з 30.06.2023 на всій території України встановлений карантин було відмінено. Отже, строк позовної давності за кредитним договором, який мав спливти 20.07.2017, згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України був продовжений до 30.06.2023. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64 /2022, затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався неодноразово. На момент подачі позову діяв Указ Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024. Зокрема, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 12.08.2024 на 90 діб. Отже, строк позовної давності за кредитним договором, на підставі п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, 24.02.2022 був зупинений на строк дії воєнного стану. Враховуючи встановлені у даній цивільній справі обставини та приймаючи до уваги положення «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, суд приходить до висновку, що підстави для застосування строків позовної давності щодо вимог ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» відсутні. Щодо заборгованості по комісії. Суд звертає увагу, що ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту зі сплатою крім відсотків комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49% щомісяця. Відповідно до частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього\~Закону, є нікчемною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник. Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 35074,50 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору кредиту, заборгованість в сумі 17151,42 грн., яка складається з: 12111,04 грн основна сума заборгованості; 4194,17 грн - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 628,53 грн сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 217,68 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків є доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позов належить до часткового задоволення. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по справі пропорційно до задоволених вимог (31,88%) від суми судового збору 3028,00 грн., сплаченого при поданні позову.

Outcome: partial