Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

у серпні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачка з 2017 року проживає окремо, з цього часу припинила піклуватися про дитину, не проявляла жодної зацікавленості в його подальшій долі, не цікавилася його успіхами, станом здоров`я, не піклувалася про духовний та фізичний розвиток сина. Так триває і до сьогодні, відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, не бере ні педагогічної, ні матеріальної, грошової, чи будь-якої іншої участі у вихованні дитини, син постійно проживає з позивачем і знаходиться на повному його утриманні. Ухвалою від 09.08.2024 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. Одночасно залучив до участі в справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Службу у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради Полтавської області, та зобов`язав Службу, відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору (доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав відповідачку) (а.с. 23). У підготовчому засіданні представниця позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у позові Відповідачка в судове засідання вдруге не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки 12.10.2024 (а.с.54), подала заяву про визнання позову, позовні вимоги, заявлені позивачем, підтримує , розгляд справи просить проводити без її участі (а.с.33). Представниця третьої особи позов підтримала та повідомила, що органом опіки та піклування складено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно сина, під час підготовки висновку відповідачка до Служби в справах дітей не з`явилася, хоча була повідомлена про розгляд питання позбавлення її батьківських прав. Органом опіки та піклування було встановлено, що мати не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його життям та здоров`ям, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Виходячи з викладеного, у відповідності зі ст.ст. 200, ч.4, 206 ч.4 ЦПК України, суд вирішив за можливе розглянути справу на підготовчому засіданні. Суд, заслухавши представницю позивача та третьої особи, з`ясувавши думку дитини, та дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що позивач та відповідачка є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.2011 (а.с. 6 на зв.). Як убачається з Витягів з реєстру територіальної громади від 20.03.2024р. позивач [PERSON] та його син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7, 7 на зв.). Відповідно довідки військової частини [NUMBER] №2084/4085 від 02.05.2024р. позивач [PERSON] перебуває на військовій службі з 23.03.2024р. (а.с.8). Як вбачається з довідки директора Голобородьківської гімназії Карлівської міської ради Полтавської області №7 від 24.04.2024, [PERSON] , [INFO] є учнем 7 класу, мати [PERSON] контакту з класним керівником не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, на виклики до школи приходить тільки батько (а.с.8 на зв.) Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 12.06.2018р. судовий наказ, виданий Карлівським районним судом Полтавської області від 26.12.2017р., яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.9). В акті обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , зазначено, що сім`я складається з двох осіб: [PERSON] , 1984 р.н. та [PERSON] , 2011р.н., які проживають в житловому будинку, який складається з трьох кімнат, в яких світло, тепло, приміщення має задовільний стан, [PERSON] має окрему кімнату, в якій є все необхідне: меблі для проживання та навчання, створені всі умови для відпочинку дитини. Сім`я матеріально забезпечена, між батьком та сином панує злагода та розуміння, сім`я живе дружно, стосунки добрі і щирі, що позитивно впливає на фізичний та духовний стан дитини, [PERSON] відповідально ставиться до своїх обов`язків, допомагає по господарству. [PERSON] веде здоровий спосіб життя, користується повагою та авторитетом у дитини, підтримує тісний зв`язок з класним керівником, служить в ЗСУ (а.с.10). Відповідно акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради від 23.03.2024р. за адресою [ADDRESS] зазначено, що житло складається з трьох кімнат, у будинку газове опалення, наявні меблі та побутова техніка, є запас продуктів харчування, приготовлені страви. У дитини є окрема кімната, ліжко, чиста постільна білизна, одяг, взуття, є робочий куточок для навчання, ноутбук, базові потреби дитини задовольняють. За вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , 1930 р.н., [PERSON] , 1964 р.н., [PERSON] , 1987 р.н. та [PERSON] , 2011р.н. (а.с.11). 20.06.2024р. на адвокатський запит від 11.06.2024р. Служба у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради повідомила, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] разом з сестрою [PERSON] , 2008 р.н., прабабою [PERSON] , 1930 р.н., та батьком [PERSON] , який наразі проходить військову службу. Також додатково здійснено візит за місцем проживання матері дитини - [PERSON] , 1983 р.н., за адресою: [ADDRESS] , яка пояснила, що син [PERSON] проживає за адресою батька, до матері переїжджати не бажає, причини такої поведінки їй невідомі, кошти на проживання та утримання сина не надає, оскільки не працевлаштована, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, за місцем проживання сина не відвідує. Вищевикладене говорить про те, що мати дитини [PERSON] вихованням сина не займається та фінансово не утримує, поведінку матері можна розцінювати як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування ними, дане питання перебуває на контролі служби у справах дітей (а.с.12). 19.06.2024р. до Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради надійшла заява [PERSON] , який пояснив, що є дядьком [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] , який на даний час знаходиться в ЗСУ. Мати дитини проживає окремо, з сином не спілкується, не телефонує, не приходить, фінансово не допомагає, [PERSON] категорично відмовляється жити з мамою. Заявник, його сестра [PERSON] та брат [PERSON] щоденно відвідують [PERSON] та наглядають за ним (а.с.13). Цього ж числа до Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , який пояснив, що проживає разом з татом [PERSON] , його мама [PERSON] проживає окремо, з нею він не спілкується, мама не телефонує, не вітає з Днем народження, коштів не дає, нічого не купує, проживати з нею він не має бажання, хоче проживати разом з татом у будинку, де жив з дитинства (а.с.13 на зв.). З акту обстеження умов проживання дитини [PERSON] . Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради вбачається, що 19.06.2024р. проведено обстеження за адресою [ADDRESS] та зазначено, що умови проживання добрі, кімнати облаштовані меблями, є побутова техніка, чисто, охайно, затишно, продукти харчування є в наявності, на момент візиту приготована їжа, для [PERSON] відведена окрема кімната, яка облаштована згідно його віку та потреб, в наявності ліжко, постільна білизна, робочий куточок для занять, шафа для одягу, є взуття, одяг, особисті речі. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , 1987 р.н., знаходиться в ЗСУ, [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 1930 р.н. Зі слів [PERSON] з матір`ю він не спілкується, переїздити до неї жити відмовляється. На момент візиту служби в будинку перебував дядько [PERSON] - [PERSON] , який майже постійно знаходиться за даною адресою та наглядає за дітьми (а.с.14). 19.06.2024р. Службою у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради проведено обстеження умов проживання будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому проживають: [PERSON] , 1945 р.н., [PERSON] , 1983 р.н. та [PERSON] , 2003 р.н. [PERSON] не працевлаштована, утримувати сина, який проживає з батьком в с. Тагамлицьке, не має можливості, син [PERSON] повертатися до матері не хоче, причин не пояснює (а.с.14 на зв.). З інформації, наданої Відділом поліції №3 ПРУП в Полтавській області від 04.07.2024р., вбачається, що 19.06.2024р. відносно [PERSON] за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП України та направлено до Карлівського районного суду до розгляду (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Карлівської міської ради від 10.10.2024 за №464 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] (а.с.59,61). Судом з`ясовано думку малолітнього [PERSON] , який проти позбавлення батьківських прав матері - відповідачки по справі, не заперечував, пояснивши, що з мамою не спілкується з того часу, як пішов до дитячого садочку, проживає з батьком, з яким в нього хороші, довірительні стосунки. Мама до нього не телефонує, не відвідує, нічого йому не купляє, він її давно не бачив. Колись давно вони з татом їздили до неї в гості. Згідно з ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в пунктах 15, 18 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ураховуючи надані по справі докази, суд доходить висновку щодо наявності підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно сина [PERSON] , так як відповідачка не виконує обов`язки по догляду та вихованню дитини, не створює необхідних умов для її життя, розвитку та виховання, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а відтак в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини і в такому випадку судом на перше місце ставляться «як найкращі інтереси дитини». Суд уважає що надані позивачем докази підтверджують наявність обставин, які свідчать, що відповідачка не бажає спілкуватися з сином та брати участь у його вихованні, остаточно і свідомо самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яка проживає з батьком, про що відповідачка [PERSON] ствердила в заяві про визнання позову. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У судовому засіданні не установлено, що визнання позову відповідачкою суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також як орган опіки та піклування, так суд виходить з того, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає з батьком, який створює всі необхідні умови для гармонійного розвитку дитини у звичному для неї середовищі, натомість мати дитини самоусунулася від виховання сина, не спілкується та не піклується про дитину. Ураховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу потрібно повернути 50% судового збору, сплаченого за квитанцією № 5589-3068-8995-3156 від 05.08.2024 на суму 1211,20 грн, тобто в розмірі 605,60 грн., а решту суми в розмірі 605,60 грн стягнути на його користь з відповідачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved