Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У червні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Усенка М.М. звернувся із вказаним вище позовом до суду, зазначивши, що він та [PERSON] проживали разом як одна сім`я з грудня 2021 року без реєстрації шлюбу. В той же час, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , але не підтримувала з ним шлюбні відносини з березня 2021 року. У зв`язку з чим, в лютому 2022 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було розірвано 03.04.2023 на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва. За час спільного проживання у позивача та відповідачки народився син [PERSON] , [INFO] , однак в свідоцтві про народження дитини в рядку «Батько» вказано - [PERSON] . В результаті звернення до відділу реєстрації актів цивільного стану вдалося змінити у свідоцтві про народження лише прізвище дитини на прізвище матері. Згідно листа Дніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану у місті Києві позивачу було рекомендовано звернутися до суду, оскільки актовий запис про народження дитини було внесено на підставі ст. 133 СК України. У зв`язку з викладеним, для захисту своїх законних прав та інтересів, позивач був змушений звернутися до суду. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 головуючим у справі визначено суддю Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 20.06.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. 01.07.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 02.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Відповідачі у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 29.07.2024 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, з якого вбачається, що позивач просить долучити до матеріалів справи висновок про біологічне батьківство від 23.07.2024. Окрім того, 16.09.2024 надійшла заява про допит в якості свідків [PERSON] , [INFO] , яка є матір`ю відповідачки, та [PERSON] , [INFO] , яка є сестрою позивача. Ухвалою суду від 17.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, в якій, крім того, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, окрім того, враховуючи неодноразову неявку в судове засідання відповідача [PERSON] , відсутність від нього будь-яких заяв, суд ухвалив проводити розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи та показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що з грудня 2021 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В той же час, [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 03.04.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, отанній відновлено її дошлюбне прізвище [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , про що складено актовий запис про народження №601. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 08.11.2023 Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено [PERSON] та [PERSON] . З відповіді Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.06.2024, наданої на заяву позивача, встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ст. 133 СК України (батьки перебували у зареєстрованому шлюбі). Згідно з п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил внесення змін, доповнень до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011передбачено, що якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2008 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Як встановлено судом із показань свідка [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , остання разом зі своєю дочкою переїхала до матері у березні 2021 року, а у жовтні цього ж року її забрав [PERSON] на квартиру і вони почали жити разом. [INFO] у них народилася дитина, однак батьком дитини записаний її перший чоловік [PERSON] , оскільки у них були проблеми з документами про розлучення. Із показань свідка [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] , встановлено, що у серпні 2021 року її брат разом із [PERSON] приїхав на весілля їхнього старшого брата, з того моменту вони почали спілкуватися. У жовтні 2021 року він вирішив винаймати житло, щоб забрати її разом з дитиною. [INFO] у них народився син. Про те, що [PERSON] перебувала у шлюбі їй було відомо з її слів, документи на розлучення нею були подані ще до народження дитини. Батьком дитини є її брат. Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку про біологічне батьківство №VGU0775 від 23.07.2024, складеного ТОВ «ГенКод Діагностик», ймовірність батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження становить 99,99%. Із урахуванням наведеного, оцінивши вказані вище докази в їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , а тому визнає позовні вимоги у цій частині доведеними та підлягаючими задоволенню. Встановлено також, що разом із вимогою про визнання батьківства позивач просить внести зміни до актового запису про народження дитини. Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18.10.2000 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до положень ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126, 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. З огляду на наведені вище положення законодавства, приймаючи до уваги висновок суду про доведеність факту батьківства позивача відносно [PERSON] , позовні вимоги в частині внесення змін до актового запису про народження дитини також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved