Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/3 частину заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування вимог позивач вказує на те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2013 у справі №607/996/13-ц з відповідача стягуються аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, на кожну дитину. Позивач зазначає, що на даний час у неї є додаткова необхідність у матеріальному забезпеченні спільних із відповідачем дітей, які перебувають на її утриманні. Коштів, які сплачує відповідач недостатньо для повноцінного утримання дітей. Діти хворіють, у зв`язку із чим потрібно значні кошти на діагностику та лікування. Відповідач проходить військову службу у Збройних Силах України та отримує значне грошове забезпечення, тому має можливість краще матеріально забезпечити їх спільних дітей. Ухвалою судді від 10.09.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23.01.2010 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.02.2013 у справі №607/751/13-ц розірвано. У даному шлюбі в сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 11.01.2012); дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 03.08.2010). Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2013 у справі №607/996/13-ц з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 18 січня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. На виконання вищевказаного рішення 06.02.2013 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист у справі №607/996/13-ц. Як вбачається із виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №240-с, №653-с, №828-с, №1405-с, [PERSON] , [INFO] , перебував у стаціонарі (з 21.06.2024 по 27.06.2024, з 24.06.2021 по 30.06.2021, з 06.07.2022 по 12.07.2022, з 24.07.2023 по 02.08.2023) з приводу основного захворювання: Бронхіальна астма, змішана форма, персистуючий перебіг, середнього ступеня тяжкості, контрольована; супутніх захворювань: Функціональна диспепсія, вроджена вада розвитку аортального клапана. Рекомендовано дотримуватись режиму харчування, приймати ліки, уникати алергенів. Як вбачається із виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №241-с, №1703-с, №595-с, №652-с, №829-с, №1404-с [PERSON] , [INFO] , перебувала у стаціонарі (з 21.06.2024 по 27.06.2024, з 30.08.2019 по 09.09.2019, з 04.09.2020 по 08.09.2020, з 24.06.2021 по 30.06.2021, з 06.07.2022 по 12.07.2022, з 24.07.2023 по 27.07.2023) з приводу основного захворювання: Функціональна диспепсія; супутніх захворювань: Мастоцитоз. Рекомендовано дотримуватись режиму харчування, приймати ліки, санітарно-курортне лікування, періодичний медичний огляд. Згідно з витягами з реєстру територіальної громади №2024/007962819 від 05.07.2024 та №2024/007962776 від 05.07.2024 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Відповідно до інформації наданої [INFO] (лист №6933 від 17.07.2024) [PERSON] , [INFO] , на підставі наказу начальника [INFO] від 11.06.2024 №163 призваний на військову службу по мобілізації, на особливий період і направлений для проходження військової служби у військову частину [NUMBER] . Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 18 січня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Звертаючись з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилається на збільшення витрат на утримання дітей та на те, що у відповідача покращився матеріальний стан, а саме останній проходить військову службу у Збройних Силах України та отримує чималий дохід. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач на даний час проходить військову службу та, відповідно, має постійний заробіток. При цьому, суд враховує, що визначений судом станом на 2013 рік розмір аліментів 500 грн. на кожну дитину є вочевидь недостатнім для утримання дітей сторін, які проживають разом із матір`ю та мають хронічні захворювання. Відтак, зважаючи на зміну з часу ухвалення судового рішення від 06.02.2013 мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дитини відповідного віку, на збільшення витрат на утримання дітей, вік платника аліментів та наявність у нього стабільного заробітку, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов до переконання про задоволення позовних вимог шляхом зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2013 у цивільній справі №607/996/13-ц, з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину, на аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У зв`язку із тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, відповідно до ст.141 ЦПК України, із відповідача у дохід держави слід стягнути 1211,20 гривень судового збору.

Outcome: approved