Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 24 лютого 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до Таращанського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість та штрафу за кредитним договором №30.03.2019-100000218 в розмірі 12 460 грн. 00 коп., а також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2102 грн 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , уклавши 30 березня 2019 року з ТОВ ««Споживчий центр» кредитний договір, та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушив свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області Зінкіна В.І. від 27 травня 2020 дану справу передано до Богуславського районного суду Київської області за підсудністю (а.с.25). 28 липня 2020 року вказана справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області, цього ж дня автоматизованою системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана справа розподілена для розгляду судді Корбуту В.М. Ухвалою судді Корбута В.М. С.О. від 14 серпня 2020 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.33). Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 03.12.2020 року № 94, суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М. звільнений з посади судді у відставку. Згідно розпорядження керівника апарату суду №133 від 11 грудня 2020 року в зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Корбута В.М., 11 грудня 2020 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і зазначена справа передана для розгляду судді Кіхтенку С.О. Ухвалою судді Кіхтенка С.О. від 15 грудня 2020 року, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.39). Згідно розпорядження керівника апарату Богуславського районного суду Київської області № 123 від 25.06.2024 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу Богуславського районного суду Київської області та рішення зборів суддів Богуславського районного суду Київської області від 19.06.2024 № 9, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді [PERSON] (звільнення судді Богуславського районного суду Київської області [PERSON] на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024, автоматизованою системою документообігу дану справу розподілено судді Тітову М.Б. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Тітова М.Б. від 25 вересня 2024 року, провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просили розглянути справу у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання 06.11.224 року не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 ЦПК України судову повістку відповідачу було надіслано за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Згідно відомостей відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області від 08.05.2020 № 74/06-28, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що адресована відповідачу повістка про виклик до суду повернута, оскільки адресат відсутня за вказаною адресою. Тобто відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки та у встановлений судом строк не надіслав відзив на позовну заяву. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обов`язком сторони у справі, суд враховуючи положення ч. 4 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Споживчий центр та [PERSON] був укладений кредитний договір №30.03.2019-100000218 (а.с. 5-7). Згідно з умовами вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 7 000,00 грн. з строком користування кредитом: 14 календарних днів з дати надання кредиту. Відповідно до п. 1.4 названого договору термін повернення кредиту визначений до 12.04.2019 включно. Вказаним пунктом кредитного договору також визначено, що проценти за користування кредитом (проценти) складають: 1 960,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана ставка) за 14 календарних днів користування кредитом (а.с. 8,9). Згідно з п. 4.6 кредитного договору №30.03.2019-100000218 позичальник підтверджує, що він уклав цей договір повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням; він повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе усі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними; він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для укладення договору та має здатність виконувати його умови. Відповідно до п. 5.4 даного кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Пунктом 5.5. кредитного договору №30.03.2019-100000218 передбачено, що за ініціативи позичальника кредитор залишає за собою право приймати рішення щодо реструктуризації суми боргу на умовах, визначених кредитором. Згідно з п. 7.1. вказаного договору у разі несплати кредиту та/або процентів у строки, встановлені договором, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів до позичальника може бути застосований штраф згідно п. 5.4. кредитного договору. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії квитанції від 30.03.2019 [PERSON] 30 березня 2019 року на підставі договору №30.03.2019-100000218 були перераховані кошти в сумі 7 000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що надана в якості доказу позивачем, відповідачу\~ [PERSON] за кредитним договором №30.03.2019-100000218 від 30.03.2019, строк дії якого до 12 квітня 2019 року, нараховано: заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 460,00 грн., з яких: 7 000,00 грн. - заборгованості за кредитом; 1 960,00 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; Розмір штрафу за весь період прострочення становить 55 910, 40 грн. Позивач просить стягнути з відповідача лише частину штрафу в сумі 3 500,00 грн. штрафу (а.с.4). На теперішній час [PERSON] не сплачено позивачу заборгованість. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Матеріалами справи встановлено, що боргові зобов`язання між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли на підставі кредитного договору №30.03.2019-100000218 від 30.03.2019. З наведених обставин даної справи вбачається, що між сторонами був укладений договір, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів. Позивачем надані докази на підтвердження обставин виконання ним договірних зобов`язань повністю. Відповідач використав кредитні кошти, але не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №30.03.2019-100000218 від 30.03.2019 у розмірі 12 460 грн. 00 коп. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №L46983 від 19.02.2020 (а.с. 1).

Outcome: approved