Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

[PERSON] 23 липня 2024 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, і просить: 1. Позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її малолітньої дитини, [PERSON] [INFO] . 2. Зобов`язати Службу у справах дітей Білоцерківської міської ради надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дитини, [PERSON] , [INFO] . 3. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] у нього та відповідача, [PERSON] [INFO] , народилася донька, [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 60. У зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини він не перебуваю. З грудня 2022 року він та відповідач проживали разом як чоловік та дружина. Після народження дитини, він забрав доньку з пологового будинку у м. Біла Церква разом з [PERSON] до кв. [ADDRESS] . 26.01.2024 року відповідач покинула його та дитину, перестала приймати участь у її вихованні, в тому числі надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки. Що стало причиною того, чому [PERSON] покинула сім`ю, йому не відомо, як не відомо й де вона зараз перебуває, зв`язку з нею немає. 01.02.2024 року він переуклав договір оренди кв. [ADDRESS] з її власницею для подальшого проживання разом з донькою. Жодної матеріальної допомоги на утримання своєї доньки від початку припинення стосунків відповідач не надавала і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не бачиться з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Його донька не отримує від матері жодного подарунку, жодної іграшки. На даний час до Роменського міськрайонного суду Сумської області ним подано заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки, [PERSON] . У березні 2024 року він познайомився з жінкою, [PERSON] , яка з початку квітня 2024 року мешкає з ним та його донькою в кв. [ADDRESS] , допомагає у догляді за дитиною та її вихованні. Таким чином, з початку лютого 2024 року відповідач навіть не бачила жодного разу свою доньку. Викладене вище свідчить виключно про одне: відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідувала і не відвідує доньку, навіть не намагається це робити. Тобто, мати дитини жодним чином не приймає участі у житті доньки. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Відповідно до п. 16 вказаної постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначене, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення його батьківських прав. Вважає доводи, які викладені у цій позовній заяві свідчать про винність в умисному ухиленні матері від виконанні своїх батьківських обов`язків відносно своєї доньки. Згідно з ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Викладені у позові обставини підтверджуються договором оренди квартири, свідками, письмові показання яких додані до позову. Оригінали письмових доказів, які подані в засвідчених копія до цього позову знаходяться у позивача. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат у зв`язку з розглядом цієї справи на даний час складається з суми сплаченого судового збору. 30 липня 2024 року провадження у справі відкрито і призначено підготовче судове засідання. 28 серпня 2024 року закрито підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не прибув, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду не клопотав. В позовній заяві вказав, що просить справу розглянути без його участі. Не заперечує проти заочного рішення, позовні вимоги підтримує повністю. 4 листопада 2024 року до суду надійшли письмові пояснення [PERSON] , в яких вказано, що 22.10.2024 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області винесено Рішення № 854, яким було затверджено висновок Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Він з такими висновками Служби у справах дітей та виконавчого комітету Білоцерківської міської ради не згоден, питання доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав матері дитини розглянуто не повно, поверхнево та не об`єктивно. Як посадові особи Служби у справах дітей, так і на засіданнях виконавчого комітету при розгляді питання доцільності позбавлення матері дитини батьківських прав примушували його займатися розшуком відповідача. При цьому у вище зазначеному Рішенні визначено, що він з відповідачкою мешкав з грудня 2023 року більше року, тобто визнано факт того, що мати дитини вже тривалий час ним та дитиною не проживає. Також, незрозумілими є твердження дільничного лікаря-педіатра, що саме мати дитини приводить останню на медичні огляди. На засіданні виконкому такий лікар не був присутній, будь-яких письмових пояснень від лікаря теж немає. Та й викликає великі сумніви, що лікар-педіатр достовірно пам`ятає всіх дітей, які його відвідують та їх батьків. Обстеженням житлово-побутових умов проживання дитини, яке здійснено Службою у справах дітей, фактично встановлено, що у квартирі мешкають батько та його донька і не встановлено, що у цій квартирі проживає відповідач. При розгляді справи по суті та винесенні рішення просить не брати до уваги вище зазначене Рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та висновок третьої особи як необгрунтовані, безпідставні, необ`єктивні та вирішені поверхнево. Відповідач до суду не прибула, про час та місце розгляду повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання. 7 листопада 2024 року до суду надійшла заява наступного змісту: «Я [PERSON] , [INFO] , повністю визнаю позов [PERSON] до мене про позбавлення мене батьківських прав відносно нашої доньки, [PERSON] . Підтверджую викладені у позові обставини. Прошу справу № 585/3236/24 за позовом [PERSON] до мене про позбавлення батьківських прав, яка перебуває на розгляді Роменського міськрайонного суду Сумської області розглянути без моєї участі». На заяві виконано підпис та вказано - [PERSON] . Третя особа - служба у справах дітей Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, явку представника не забезпечила, про відкладення розгляду не клопотала. 4 листопада 2024 року, від служби у справах дітей, надійшов висновок орану опіки та піклування - рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22 жовтня 2024 року «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дочки [PERSON] ». За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] і в свідоцтві про народження її батьками вказані - [PERSON] , [PERSON] (а.с. 5 ). До позовної заяви також додано договір оренди квартири, що укладений [PERSON] на строк до 1 лютого 2025 року, письмові показання свідків [PERSON] , та [PERSON] , квитанцію про сплату судового збору (а.с. 6-10). В рішенні Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, від 22 жовтня 2024 року, «Про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дочки [PERSON] », вказано: Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради розглянув пояснювальну записку служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 09 жовтня 2024 року № 2550/02-08 про вирішення судового спору щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради з цього питання (витяг із протоколу від 09 жовтня 2024 року № 19). Встановлено, що в провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області згідно з ухвалою від 30 липня 2024 року перебуває справа № 585/3236/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Відповідно до положень статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час розгляду матеріалів справи встановлено, що позивач і відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі, вони фактично більше року з грудня 2022 року проживали однією сім`єю в місті Біла Церква. В цей період 11 січня 2024 року у них народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 17 січня 2024 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Як стверджує позивач у заяві до суду, відповідач через два тижні після народження дитини, зокрема [INFO] , покинула його з новонародженою дочкою і до сьогодні жодним чином не бере участі в житті немовляти, повністю самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов`язків. У позові зазначено, що відповідач після втечі з дому ніколи навіть не телефонувала позивачу й не бачилася з дочкою. Де вона мешкає, позивачу не відомо, тому йому доводиться самостійно вирішувати всі питання, що стосуються забезпечення життєдіяльності дитини на належному рівні. Водночас дільничий лікар-педіатр [PERSON] стверджує, що систематично на медичний огляд з дитиною приходила її мати [PERSON] . Позивач [PERSON] повідомив, що матеріальну державну допомогу при народженні дитини оформлено за заявою відповідача, а отримує кошти, які перераховуються на картку матері дитини, він особисто. Наразі [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із малолітньою дочкою проживає в орендованій однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . В помешканні створені задовільні житлово-побутові умови для проживання дитини та її розвитку (акт обстеження житлово-побутових умов, складений службою у- справах дітей Білоцерківської міської ради 11 вересня 2024 року). Під час обстеження умов проживання сім`ї в квартирі перебував позивач із дитиною. Він повідомив, що живе в помешканні удвох із дочкою, а з квітня 2024 року йому допомагає доглядати за дитиною знайома жінка [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає в цьому помешканні з народження, як зазначено в інформації служби у справах дітей Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області (лист від 15 серпня 2024 року № 01-12/44), наданій на відповідний запит служби у справах дітей Білоцерківської міської ради. Стало відомо, що певний час вона проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Наразі, як зазначено в листі, місце проживання відповідача не відоме, тому не вдалося обстежити її житлово-побутові умови. Статтею 166 Сімейного кодексу України передбачено, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. В Постанові Верховного Суду України від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зазначено, що суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання щодо доцільності підготовки та подання до суду висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , двічі розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради Київської області в присутності позивача [PERSON] : 25 вересня й 09 жовтня 2024 року. Комісія, заслухавши пояснення позивача [PERSON] із зазначеного питання й дослідивши документи у справі, дійшла згоди, що в діях [PERSON] , яка засобами онлайн зв`язку була повідомлена про час і місце проведення засідання комісії, але не з`явилася на засідання й не пояснила причин своєї відсутності, відсутні конкретні факти ухилення нею від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини, тому позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , наразі є недоцільним і таким, що не відповідає інтересам дитини, та рекомендувала службі у справах дітей Білоцерківської міської ради підготувати й подати до суду відповідний проект рішення виконавчого комітету - висновок органу опіки та піклування. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: dismissed