Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами зменшити розмір аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що судовим наказом Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2024 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Однак, у них з відповідачем є ще одна дитина - дочка [PERSON] - [INFO] , яка проживає з нею та дитиною від другого чоловіка [PERSON] - [INFO] . Вона не працює, отримує лише допомогу на дитину в розмірі 880 грн щомісячно, хворіє та потребує коштів на лікування, тому не може сплачувати аліменти у розмірі визначеному судовим наказом. Позивач просить зменшити розмір аліментів, які сплачує на утримання дітей, які проживають з батьком, призначивши їх у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, відзиву не надав. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] , що засвідчує їх свідоцтва про народження дітей. Сторони спільно не проживають. Діти проживають з батьком. Судовим наказом Зборівського районного суду Тернопільської області від 29 грудня 2023 року вирішено стягувати з [PERSON] - [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована адреса місця проживання с.Воробіївка Тернопільський район, Тернопільська область, в користь [PERSON] - [INFO] , РНОКПП [NUMBER] зареєстрована адреса місця проживання [ADDRESS] , аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] -\~ [INFO] \~та дочки\~ [PERSON] -\~ [INFO] ,\~у розмірі\~однієї третини\~з усіх\~видів \~заробітку (доходу)\~платника аліментів,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~та не\~менше,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~29.12.2023\~року до\~досягнення дітьми\~повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я кого-небудь з них. Встановлено, що сторони також є батьками ще одної малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , яка проживає з матір`ю позивачкою [PERSON] у селі Воробіїка Тернопільського району, що стверджується свідоцтвом про народження дитини та довідкою Озернянської сільської ради. Також на утримання позивачки є дитина від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , тобто здійснює вона догляд за дитиною, яка не досягла 3-річного віку. Крім цього позивачка надала медичні документи, згідно яких періодично проходить лікування, у вересні 2024 року перенесла хірургічне втручання, потребує лікування. Зазначені обставини суд вважає суттєвими, з огляду на зміст ст.192 Сімейного Кодексу України. Однак, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тому, враховуючи інтереси дітей, суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial