Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі скорочено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 17.07.2024 (зареєстровано 18.07.2024), в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1337-4484 від 25.01.2024 станом на 26.04.2024 у загальному розмірі 54 150 грн. 00 коп., яка включає: прострочену заборгованість за кредитом 16 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом 37 650 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача 2\~422 грн. 40 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги\~мотивовано тим,\~що на\~офіційному веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~у вільному\~доступі для\~всіх клієнтів\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена повна\~інформація щодо\~договору кредиту\~та порядку\~його укладення,\~а саме,\~договір кредиту\~(примірний\~договір на\~момент укладення);\~Правила відкриття\~кредитної лінії\~(надання\~споживчих кредитів)\~(діючі\~на момент\~укладення договору);\~згода на\~обробку персональних\~даних;\~публічна інформація;\~положення про\~конфіденційність.\~Крім того,\~на веб-сайті\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~розміщена довідкова\~інформація з\~наданням розгорнутої\~інформації щодо\~порядку та\~умов надання\~послуг.\~Основні кроки\~оформлення кредитної\~угоди за\~допомогою веб-сайту\~полягають у\~наступному:\~клієнт створює\~заявку на\~отримання кредиту;\~отримує дзвінок\~від співробітника\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»,\~проходить перевірку\~та надає\~сканкопії документів\~(паспорту\~та ідентифікаційного\~коду)\~або верифікується\~за допомогою\~технології BankID;\~отримує рішення\~Кредитора щодо\~можливості надання\~кредиту;\~при позитивному\~рішенні щодо\~надання кредиту,\~Клієнт отримує\~доступ до\~«особистого кабінету»,\~в якому\~отримує гіперпосилання\~для ознайомлення\~з офертою\~щодо укладення\~договору,\~що є\~пропозицією у\~розумінні ч.4\~ст.11\~Закону України\~«Про електрону\~комерцію» та\~включає умови,\~викладені у\~Правилах надання\~споживчих кредитів,\~що є\~невід`ємною частиною\~договору,\~що пропонується\~до укладення\~клієнту;\~клієнт самостійно\~вносить до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи кредитора\~номер своєї\~банківської картки,\~на яку\~бажає отримати\~кредит;\~після прийняття\~клієнтом оферти,\~йому на\~телефонний номер\~(зазначений\~при реєстрації)\~надсилається одноразовий\~ідентифікатор для\~підписання кредитного\~договору;\~клієнт в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі кредитора,\~підписує кредитний\~договір шляхом\~введення одноразового\~ідентифікатора;\~після підписання\~кредитного договору\~інформаційно-телекомунікаційна\~система кредитора,\~в автоматичному\~режимі направляє\~екземпляр кредитного\~договору,\~Правила та\~інші супутні\~документи на\~e-mail, вказаний клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта); інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом. 25.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет navse.in.ua було укладено кредитний договір №1137-4484. При укладенні договору позичальник здійснив у відповідній послідовності усі вищевказані дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 12 500 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; стандартна % ставка 2,50 % в день. Додатковою угодою №1 від 28.01.2024 до договору про відкриття кредитної лінії №1337-4484 від 25.01.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових кредитних коштів. Загалом сума кредиту склала 16\~500 грн. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього відповідно до істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме, видав кредит у розмірі, встановленому договором. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019) видав позичальникові кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача, чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Однак, позичальник всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив виконання зобов`язань та в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування. Станом на 26.04.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1337-4484 від 25.01.2024 становить 54 150 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за кредитом 16 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 37 650 грн. 00 коп. Кредитодавець відповідно до умов кредитного договору направив позичальникові вимогу про усунення порушень умов договору, однак вимога була залишена поза увагою позичальника. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Представник позивача [PERSON] про свою участь в судовому засіданні не заявив, згідно з клопотанням, викладеним у позові, просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Аналогічне клопотання подано одночасно з позовом директором ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Резуєвим Є.В. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи неодноразово повідомленою належним чином усіма процесуально можливими способами, визначеними ст.128 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористалася, причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, її повторну неявку та не подання відзиву у встановлений судом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.01.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет navse.in.ua було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1337-4484 продукту «Credos» (далі кредитний договір), відповідно до умов якого кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію шляхом надання грошових коштів (кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених договором (п.п.2.1, 2.2). Як слідує з п.2.4 договору, мета отримання кредиту (тобто, мета відкриття кредитної лінії) для задоволення особистих потреб позичальника. Цього ж дня [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту, який містить деталізовану інформацію про умови кредитування. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальникові кредит для задоволення особистих потреб, на таких умовах: сума кредиту 12 500 грн., дата надання/видачі кредиту 25.01.2024 (п.2.3, п.4.2 договору); спосіб перерахування коштів у рахунок кредиту шляхом безготівково переказу кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних ним реквізитів електронного платіжного засобу № [NUMBER] (п.4.6 договору); плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом, тип процентної ставки фіксована; строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальникові, дата повернення/виплати кредиту 19.11.2024 (п.4.12 договору); базовий період 30 днів (п.4.8 договору); стандартна % ставка 2,50 % в день. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання нею електронного підпису. При укладенні договору позичальник здійснила у відповідній послідовності усі вищевказані дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору. Крім того, 28.01.2024 сторони уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1337-4484 від 25.01.2024, за умовами якої кредитодавець зобовязався надати позичальникові кредит у сумі 4\~000 грн. (п.2.1). Дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит 28.01.2024. Загальна сума неповернутого кредиту складає 16\~500 грн., кількість днів користування кредитом, що залишається після укладення додаткової угоди 297 календарних днів. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитного договору, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №1337-4484 від 25.01.2024 дійсно укладений сторонами правочину ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником за допомогою веб-сайту у мережі Інтернет navse.in.ua, тобто в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідає вимогам\~ЦК України,\~Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника [PERSON] , її персональні дані, номер мобільного телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор [NUMBER] в якості аналога власноручного підпису позичальника. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача [PERSON] зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі 16 500 грн. 00 коп. шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] через систему платежів LiqPay двома транзакціями: на суму 12\~500 грн. ID платежу 2418711367, дата видачі 25.01.2024, договір №1337-4484, та на суму 4000 грн. ID платежу 2419775985, дата видачі 28.01.2024, договір №1337-4484, що підтверджується листом від 03.05.2024 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту за договором №1337-4484 від 25.01.2024. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. [PERSON] не виконала взяті на себе кредитно-договірні зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором, не здійснивши жодного платежу на погашення кредиту. Як слідує з довідки про укладений договір, яка є розрахунком, станом на 26.04.2024 загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1337-4484 від 25.01.2024 становить 54 150 грн. 00 коп. та включає: прострочену заборгованість за кредитом 16 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 37 650 грн. 00 коп. Доказів на спростування цьому відповідач суду не надала, власний контррозрахунок, у випадку незгоди із заявленим боргом, не навела. Таким чином, суд вважає, що надані ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами, наданими їй за кредитним договором №1337-4484 від 25.01.2024, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. 15.05.2024 за вих. №1337-4484/в кредитором направлено вимогу про усунення порушень кредитного договору, яку позичальник залишила поза увагою. Отже, підсумовуючи вищенаведене,

Outcome: approved