Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

04 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування позову посилається на те, що син [PERSON] з 01.09.2023 року навчається в Національному Університеті водного господарства та природокористування м. Рівне на 2 курсі денної форми навчання, факультету «Агрономія». Вартість навчання згідно з умовою договору про надання освітніх послуг складає 27 700 грн за рік та проживання у гуртожитку 9\~600 грн за рік. Аліменти на сина, [PERSON] виплачував лише до його повноліття. На даний час відповідач фактично не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Проте, дитина потребує постійних витрат пов`язаних з навчанням, які позивач не змозі самостійно забезпечити в повній мірі, оскільки отримує лише пенсію по інвалідності в сумі 2980 грн. на місяць, інших видів доходів вона не має. Відповідач в свою чергу ухиляється від свого обов`язку в утриманні дитини, не надає їй необхідної допомоги, хоча за станом здоров`я та віком є працездатним та може надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу. Просив врахувати, що з 15.10.2016 року по теперішній час він перебуває у шлюбі. Від даного шлюбу має на утриманні двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того у його дружини від попереднього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , який також проживає спільно з ними та знаходиться на його утриманні. Дружина [PERSON] не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку, а тому він не має змоги продовжувати виплату аліментів на період навчання, в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу), або до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого повторно Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 12.11.2019 року. [PERSON] навчається в Національному Університеті водного господарства та природокористування м. Рівне на 2 курсі денної форми навчання, факультету «Агрономія». Вартість навчання згідно з умовою договору № 12076572 про надання платної освітньої послуги від 15.08.2023 року, складає 27 700 грн за рік, з терміном навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, що в загальному становить 110\~800 грн. Також позивачем проводяться витрати за проживання дитини у гуртожитку в розмірі 9\~600 грн на рік. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Національного університету водного господарства та природокористування від 02.09.2024 року № 296, та дублікатами квитанцій про сплату за навчання та проживання в гуртожитку. Відповідно до довідки про доходи ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 0223822103560204, позивач [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, та за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 ій виплачено 17880 грн пенсії, що в місяць становить 2980 грн. У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом М`якотівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 15.10.2016 року, відповідач [PERSON] з 15 жовтня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу відповідач має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження: серії [NUMBER] виданого Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 09.01.2023 року, та серії [NUMBER] виданого Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.03.2024 року. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] від попереднього шлюбу, який також проживає спільно з ними, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського 18.11.2009 року та копією довідки Ізяславської міської ради Шепетівського району від 11.04.2024 року № 508, та копіями витягу з реєстру територіальної громади. Згідно посвідчення управління соціального захисту населення Шепетівської райдержадміністрації БС № 404979 від 16.04.2024, подружжя [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Із довідки про доходи № 340 від 24.10.2024 року Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, вбачається, що відповідач працює в ГУНП в Хмельницькій області співробітником, де протягом квітня 2024 року по вересень 2024 року отримав дохід в загальній сумі за винятком утримань та аліментів - 167\~926,60 грн. Слід також зазначити, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.10.2019 з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Згідно виписки по картці позивача [PERSON] за період з 01.01.2024 по 28.10.2024, аліменти відповідачем сплачувалися своєчасно та регулярно. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач здатний частково утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] . На думку суду, з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Визначаючи цей розмір, суд враховує матеріальне становище позивачки, яка отримує лише пенсію по інвалідності, дитина навчається на денній, платній формі навчання, а тому не може самостійно працювати, та потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. Разом з тим, наявність на утриманні у відповідача двох спільних малолітніх дітей від теперішнього шлюбу, а також неповнолітньої дитини дружини, яка поміж цього знаходиться у відпустці по догляду за дітьми, не дає йому можливості сплачувати на користь позивачки аліменти у більшому розмірі, який визначений судом. За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 605 грн 60 коп. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 142, 182, 199-201 СК України,

Outcome: partial