Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

представник позивачки [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 16 липня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис №1201. В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, що 16 липня 2010 року між позивачкою та відповідачем зареєстровано шлюб, у якому у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з переїздом позивачки з дітьми до Республіки Польщі, відносини у подружжя погіршились. Згодом, позивачка дізналась, що у чоловіка з`явилась інша жінка. Після декількох невдалих спроб примиритись із відповідачем, позивачка зрозуміла, що таке сімейне життя є нестерпним. Подружжя проживає окремо, не підтримують фактичних шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім`я не може бути збереженою, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Ухвалою від 30.08.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. Позивачка у судове засідання не з`явилась, проте 27.09.2024 року на адресу суду від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте 11.09.2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 липня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено актовий запис №1201. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, вони не проживають разом та не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав та подав заяву про розгляд справи у його відсутності, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається із квитанції 50284377SB АТ «Ощадбанк», позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~в сумі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить до висновку, що позивачці [PERSON] слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605 грн 60 коп. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти іншу частину сплачених позивачкою при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 605 грн 60 коп судового збору.

Outcome: approved