Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Державне підприємство "Харківська лісова науково-дослідна станція" звернулося до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому вона просить стягнути з відповідача, на користь позивача майнову шкоду в розмірі завданих збитків у розмірі 6 172, 44 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат у вигляді відшкодування витрат на правову допомогу та судового збору. В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача зазначає, що 24 березня 2023 року у кварталі номер 327 виділ номер 4 Дергачівського лісництва посадовими особами державної лісової охорони Дергачівського лісництва ДП «ХАРКІВСЬКА ЛІСОВА НАУКОВО ДОСЛІДНА СТАНЦІЯ» затримано під час вчинення самовільного порубу правопорушника [PERSON] , який у своїй протиправній діяльності використовував власний автомобіль та бензопилу. На місці вчинення правопорушення викликано наряд поліції за допомогою оператора 102 та посадовими особами НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ встановлено особу правопорушника, яким здійснено вказаний самовільний поруб, яким є відповідач. Відповідно до акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства та проведеного розрахунку збитків від 24 березня 2023 року встановлено що сума збитків завданих даним правопорушенням становить 6172, 44 грн. яка підлягає відшкодування в повному обсязі відповідачем Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю сторони в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а справу розглядати у його відсутність. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом було встановлено, що 24 березня 2023 року у кварталі номер 327 виділ номер 4 Дергачівського лісництва посадовими особами державної лісової охорони Дергачівського лісництва ДП «ХАРКІВСЬКА ЛІСОВА НАУКОВО ДОСЛІДНА СТАНЦІЯ» затримано під час вчинення самовільного порубу правопорушника [PERSON] , який у своїй протиправній діяльності використовував власний автомобіль та бензопилу. Відповідно до акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 24 березня 2023 року складеного майстром лісу Дергачівського лісництва [PERSON] та ТВО лісничого [PERSON] , встановлено, що 24 березня 2023 року у кварталі 327 виділ 4 Дергачівського лісництва\~ДП Харківська\~ЛНДС вчинено\~самовільний поруб\~дерев породи\~клен (сухостій), яким спричинено шкоду у розмірі 6 172, 44 копійок. Згідно копії протоколу № 2 про адміністративне правопорушення від 24.03.2023 року складеного майстром лісу Дергачівського лісництва [PERSON] встановлено, що 24.03.2023 року у ДП Харківська ЛНДС в Дергачівському лісництві в кв. 327 вид 4, [PERSON] , [INFO] , 24.03.2023 року здійснив самовільний поруб дерев клена, чим порушив ст. 105 Лісового кодексу України за яке передбачене покарання ст. 65 КУпАП. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 30.05.2024 року складеної т.в.о лісничого [PERSON] вбачається, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 65 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн. Відповідачем [PERSON] завдана майнова шкода на загальну суму 6 172 грн. 44 коп., що підтверджується розрахунком розміру шкоди, проведеним позивачем на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня 2008 року „Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу". В добровільному порядку майнова шкода [PERSON] не відшкодована. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 7 ЛК України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. Відповідно до ст. 17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Позивач є постійним лісокористувачем лісового фонду, де вчинено незаконну порубку. Відповідно до ст.19 ЛК України на постійних лісокористувачів покладено обов`язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення. Статтею 67 ЛК України передбачено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини. Згідно ст. 69 ЛК України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток. Відповідно до вимог ст. ст. 105, 107 ЛК України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне для винних у цьому осіб за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Згідно з ст.41 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають: відшкодування вустановленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч.1 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації. Згідно з ч.1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т. ч. лісового) законодавства у вигляді обов`язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків. Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже для відшкодування шкоди за правилами ст.1166 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом вищенаведеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Вказані обставини підлягають встановленню на підставі належних та допустимих доказів, які оцінюються судом в їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду з цим позовом ДП "Харківська лісова науково-дослідна станція" сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 1 514, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а у сумі 1 514, 00 грн. - поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved