Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. Ладижинська міська рада Гайсинського району Вінницької області звернулася до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Спадщина складається з об`єкта нерухомого майна житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 156,2 кв. м. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78368494 від 16.09.2024, відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] та про видачу свідоцтва про право на спадщину відсутні. В інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78368437 від 16.09.2024 зазначено, що в реєстрі немає інформації про складення [PERSON] заповіту чи спадкового договору. На час відкриття спадщини майно [PERSON] складалося з житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 156,2 кв. м. Право власності на це нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 16.06.1998. Наразі спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , не було прийнято у встановлені законодавством строки. У зв`язку з цим наявні передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після її смерті, відумерлою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник заявника [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІI. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 00046208543, сформованим 26 липня 2024 року (а.с. 4-6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 156,2 кв.м, який належав їй на праві приватної власності. Це підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок за № 2095 від 16 червня 1998 року (а.с. 37). З копії технічного паспорта (а.с. 22-26) та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с. 27-36) видно, що загальна площа житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 156,2 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 776 від 15 липня 2024 року, виданої КП «Тульчинське МБТІ», вбачається, що власником нерухомого майна за вказаною адресою є [PERSON] (а.с. 36). З довідки № 5-24/196 від 13 вересня 2024 року, виданої Відділом містобудування та архітектури Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, видно, що [ADDRESS] була перейменована на [ADDRESS] (а.с. 39). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №78368494 від 16 вересня 2024 року та №78817400 від 21 жовтня 2024 року, відомості про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] в реєстрі відсутні (а.с. 7, 54). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78368437 від 16 вересня 2024 року, відомості про складення [PERSON] заповіту або спадкового договору в реєстрі також відсутні (а.с. 8-21). Інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , відсутня, що підтверджується листом Державного реєстратора Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області за вих. № 22-11/30 від 4 жовтня 2024 року (а.с. 51). 30 вересня 2024 року комісією за участі представників ЖКГ, муніципальної варти та міської ради встановлено, що після смерті [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] ніхто не проживає, будинок має занедбаний та нежилий вигляд, подвір`я захаращене та недоглянуте, про що складено відповідний акт обстеження (а.с. 57). ІV. Оцінка суду. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із статтями 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно з положеннями ст.60 цього Закону, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З дня відкриття спадщини після смерті\~\~ [PERSON] , яка померла\~ [INFO] ,\~\~минуло 27 років, спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину, не встановлено. Спадщину після смерті\~\~ [PERSON] \~\~ніхто не прийняв, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини жодній особі свідоцтво про право власності не видано, таким чином суд дійшов висновку, що спадкоємці після смерті\~\~ [PERSON] \~\~відсутні. Згідно з положеннями ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] відумерлою та про передачу її територіальній громаді. Відповідно до п. 15-1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», органи місцевого самоврядування звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях за подання заяви про визнання спадщини відумерлою, а тому судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Outcome: approved