Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

12.03.2024 року до Олександрівського районного суду з Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та розподіл спадкового майна, третя особа Служба у справах дітей Добропільської міської ради, для розгляду за підсудністю. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] вона у 2022 році звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з відповідним позовом до відповідачки [PERSON] . Рішенням суду першої інстанції від 15.08.2023 року по справі № 522/1580/22 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 30 квітня 2011 року по 27.02.2022 poкy. Визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , автомобіль Nissan Qаshqaі, 2011 poxy випуску, державний номерний знак [NUMBER] , визнано за [PERSON] право власності на частину вказаного автомобіля. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2023 року по вказаній справі скасовано з підстав незалучення позивачем всіх обов`язкових відповідачів та зазначено, що позивачка не позбавлена права на звернення до суду з вимогами до належних відповідачів. Отже, враховуючи вищезазначене рішення, звертається з даним позовом. Позивач зазначає, що вона майже 11 років, з 30.04.2011 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Познайомилися у м. Добропіллі та з квітня 2011 року прийняли рішення про спільне проживання у її квартирі за адресою: [ADDRESS] . За час спільного проживання ніхто з них у шлюбі не перебував. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . За час проживання нею було змінено прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". З 2017 року [PERSON] був призваний до лав Збройних Сил України. У зв`язку iз тим, що місце служби [PERSON] було м. Дніпро, вона та донька вирішили також переїхати у м. Дніпро. 07 грудня 2017 року чоловік знайшов квартиру за адресою: [ADDRESS] та уклав договір її оренди з [PERSON] , де вони і проживали до вересня 2019 року. У вересні 2018 року донька [PERSON] зарахована до першого класу КЗО "Середня загальноосвітня школа № 67 ДМР, на теперішній час навчається в КЗО "Середня загальноосвітня школа № 15" ДМР. 27 грудня 2018 року [PERSON] уклав контракт про проходження служби в ЗСУ, яку проходив на різних посадах. Крім того, [PERSON] , відповідно до довідки від 31.01.2019, був зареєстрований у [ADDRESS] . 11.03.2019 року [PERSON] , наказом № 32 від 11.03.2019 року був призначений на посаду помічника оперативного чергового відділення бойового управління. У 2019 році позивачка з [PERSON] та донькою переїхали в іншу квартиру за адресою: [ADDRESS] . У 2020 році ними була придбана квартира у [ADDRESS] , право власності на яку зареєстрували за матір`ю чоловіка (відповідачкою по справі), в яку заселилися 25.06.2020, де на тепер проживають iз донькою. У зв`язку iз періодичною зміною [PERSON] місця служби, ними мінялося місце проживання. Постійна зміна місця проживання та винаймання житла була обумовлена зміною місця служби [PERSON] та бажанням бути поряд один з одним. Разом iз тим, основним місцем проживання була квартира у м. Добропілля. У 2021 році [PERSON] проходив службу у [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] загинув під час обстрілу зі сторони бою проти збройних сил рф в с. Валер`янівка Донецької області, про що її повідомив [INFO] та підтверджується свідоцтвом про смерть № 13 від 29.03.2022 року. Крім того, позивач зазначила, що коли [PERSON] проходив службу в Донецькій області, то вони з донькою проживали у м. Добропілля, щоб частіше бачитись з [PERSON] . Між нею та [PERSON] під час спільного проживання склалися усталені стосунки, що притаманні подружжю, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права i обов`язки. За період спільного проживання вони зробили ремонт у квартирі у м. Добропілля, спільно придбали речі: телевізор, пральну машину, пилосос, ноутбук, меблі, побутову техніку тa інше. Виховували доньку [PERSON] разом, разом всі відпочивали, святкували свята та дні народження. Підтвердженням їхніх усталених відносин та спільних відпочинків, також, є публікації на сторінках у соціальних мережах, зокрема на сторінці Фейсбук . Отже, зазначені вище стосунки між ними та організація їхнього життя свідчать про наявність у них сталих сімейних відносин як чоловіка та дружини з відповідними правами та обов`язками, тобто має місце факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. На теперішній час виникла необхідність у розподілі спільно набутого майна через неможливості вирішення питань про спадкування та невизнання її права іншими спадкоємцями. З початку їхнього спільного проживання вони відразу розпочали вести спільний бюджет, до якого, у тому числі, і відносили особисто отримані кошти до початку спільного проживання. За необхідності поліпшення комфорту сімейного життя тa зважаючи на очікування народження дитини вони вирішили придбати автомобіль для задоволення своїх потреб у пересуванні та використанні в інтересах їхньої сім`ї. У листопаді 2011 року ними спільно за кошти сімейного бюджету було придбано автомобіль Nissan Qаshqaі, 2011 poкy випуску, д.н.з. [NUMBER] , право власності на який вирішили зареєструвати на чоловіка - [PERSON] . Для придбання автомобіля вони використали особисто зароблені до спільного проживання кошти (які з часу проживання стали спільним бюджетом), крім того вони обоє працювали та отримували заробітну плату. На вказаному автомобілі вони разом з чоловіком майже кожного ранку (коли він був у м. Дніпро) відвозили доньку до школи, пересувались по місту, та за його межами, їздили до магазинів для закупівлі продуктів, у м. Добропілля до їхнього основного місця проживання, де відвідували її батьків та батьків її чоловіка, на відпочинок, тобто використовували для потреб сім`ї та вважали спільним майном. Hapaзi приватним нотаріусом заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , у якій відповідач, мати померлого, є спадкоємцем. Тому, виникла необхідність у розподілі спільно набутого майна через невизнання права позивачки на майно спадкоємицею. 13 березня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10 квітня 2024 року. 10 квітня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 06 травня 2024 року за клопотанням представника відповідача. 26.04.2024 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач повністю заперечує позовні вимоги та наведені у позові обставини з огляду на наступне. Добропільським міськрайонним судом вже розглянута ідентична справа № 227/1280/22, де апеляційний суд відмовив [PERSON] в позові. Позов поданий з метою отримання позивачем у власність частини рухомого майна - автомобіля, належного померлому сину відповідача - [PERSON] . В цій частині позовні вимоги про визнання права власності на половину автомобіля не є належним способом захисту і тому не можуть бути задоволені судом, оскільки такий автомобіль входить до спадкового майна, і всі права щодо нього мають визначатись виключно в межах спадкової справи нотаріусом. Суд не може підміняти собою орган нотаріату, розподіляючи спадкове майно між спадкоємцями. Відповідач також заперечує факт сумісного проживання позивача з сином відповідача [PERSON] з 30.04.2011 по 27.02.2022 як такий, що не відповідає дійсності. Станом на 30.04.2011, як і раніше до вказаної дати, [PERSON] проживав постійно фактично за місцем своєї реєстрації з батьками у [ADDRESS] , свого місця поживання не змінював. Де і з ким проживала [PERSON] (під час шлюбу - [PERSON] ) відповідачу невідомо. Після народження дитини [PERSON] визнав себе батьком, був вказаний у свідоцтві про народження, брав участь у витратах на дитину, однак однією сім`єю з позивачем вони не проживали, спільного бюджету і господарства не мали. Навпаки, [PERSON] завжди мав спільний бюджет з власними батьками, проживав з ними разом до переїзду в м. Дніпро. Відповідачу відомо, що позивач раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак про дату його припинення в позові не зазначає. При цьому прізвище від першого шлюбу « [PERSON] » відповідач змінила на дівоче « [PERSON] » лише в 2014 році. Твердження про проживання позивача з [PERSON] з 2017 року взагалі спростовується доданими до позову доказами - з 2017 по 2022 рік [PERSON] перебував на військовій службі. Відповідно до наданої до позову довідки про реєстрацію місця проживання [PERSON] з 18.07.2018 був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Надані до позову копії договорів оренди квартири по [ADDRESS] і пізніше - кв. [ADDRESS] в тому ж будинку є нікчемними, оскільки не містять підпису [PERSON] . Також надані копії договорів не є належними, допустимими, достовірними доказами, оскільки за положеннями статті 816 ЦК України у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Надані позивачем договори не містять такого переліку, тобто, не свідчать про спільне проживання будь-яких осіб. Таким чином, факт спільного проживання позивача з [PERSON] недоведений належними, достовірними та достатніми доказами. Відповідно, у позивача не виникло жодних прав щодо належного сину відповідача майна. Щодо питання придбаного [PERSON] автомобіля зазначає, що автомобіль придбаний без жодної участі позивача виключно за власні кошти [PERSON] та частково - за кошти його матері (відповідача), яка отримала фінансову допомогу за місцем роботи в жовтні 2011 року (копія наказу додається) та передала ці кошти сину для придбання нового автомобіля. Крім того, для купівлі нового автомобіля, [PERSON] продав власний автомобіль, який йому належав раніше, і всі кошти вклав в купівлю нового автомобіля. Продаж попереднього автомобіля за 10000 (десять тисяч) доларів США, який був у власності [PERSON] , визнала сама позивач при розгляді попередньої справи № 227/1280/22. Таким чином, до коштів, зібраних [PERSON] для купівлі автомобіля NISSAN позивач не має жодного відношення. Тому автомобіль не може вважатись спільною власністю позивача і [PERSON] з двох самостійних підстав: 1) вони не проживали разом однією сім`єю, 2) автомобіль придбаний без участі позивача особисто [PERSON] за кошти від продажу попереднього автомобіля, власні кошти і кошти його матері - відповідача. З огляду на вищенаведене, можна стверджувати, що доведеними є обставини реєстрації місця проживання позивача і [PERSON] за різними адресами за весь період з 2011 по 2022 рік, надані докази військової кар`єри [PERSON] з 2017 по 2022 рік. Факт спільного проживання не підтверджується жодним належним доказом. Додані до позову характеристиками дитини з двох шкіл замість власне характеристики вписані ідентичні фрази, що «батьки разом привозили дитину до школи», до чого слід поставитись критично, оскільки класний керівник та директор не зустрічають всіх батьків на вулиці перед навчанням, та не перевіряють чи всіх учнів школи «привозять батьки разом», «окремо», чи взагалі «приводять пішки». Очевидно, що це не функція директора і класного керівника. Слід врахувати, що саме по собі підвезення дитини в школу обома батьками жодним чином не свідчить про спільне проживання таких батьків. Навпаки, спільне проводжання вранці перед школою свідчить про явну конкуренцію за увагу дитини і бажання батька, який проживав окремо, нагадати про себе зранку і зустрітись із дитиною перед школою. Така поведінка притаманна саме для окремого проживання батьків, а не спільного. Характеристика зі школи № 15 взагалі містить суперечливі дані: спочатку вказано, що «батьки разом привозили та забирали дитину зі школи», а в наступному реченні - «дівчинка до школи завжди приходила вчасно». Повідомлення військової частини про смерть [PERSON] на адресу «дружини» - саме по собі суперечать обставинам справи, оскільки позивач не була дружиною [PERSON] . Очевидно, що військове керівництво перед виданням такого повідомлення не перевіряло свідоцтво про шлюб та умови приватного життя позивача. Таке адресування є помилкою, записаною з чужих слів без жодного документального підтвердження. Тим більше у справі №204/2751/22 Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, де залишена без розгляду заява позивача про встановлення факту проживання з [PERSON] однією сім`єю, в ухвалі від 07.09.2022 вказано, що Міністерство оборони України заперечувало проти виплати грошової допомоги [PERSON] , тобто - не визнавало факту, що вона була дружиною [PERSON] : встановлення факту проживання заявниці однієї сім`єю без реєстрації шлюбу із померлим військовослужбовцем, та факту перебування на утриманні останнього, заявнику необхідно для подальшого вирішення правового спору, зокрема, стягнення коштів грошової допомоги та права на її отримання, у зв`язку з чим у заявниці фактично виник спір з органом, який призначає та виплачує таку допомогу, і який заперечує проти такого, що виключає можливість розгляду поданої заяви в порядку окремого провадження». Для належного розгляду цієї справи вважає за необхідне витребувати іншу справу №227/1280/22 для огляду і залучення копій матеріалів в цю справу. 06 травня 2024 року підготовче судове засідання відкладено на 23 травня 2024 року через неявку у судове засідання третьої сторони. 20 травня 2024 року до суду надійшло клопотання про витребування доказів: спадкових справ, оскільки це необхідно для залучення спадкодавців до участі у справі. Ухвалою від 23.05.2024 року клопотання про витребування спадкових справ задоволено, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 21 червня 2024 року. 11.06.2024 року, 17.06.2024 та 19.06.2024 року на виконання ухвали суду від 23.05.2024 року до суду надійшли копії витребуваних спадкових справ. 21 червня 2024 року ухвалою суду залучено до участі співвідповідача [PERSON] , підготовче засідання відкладено на 16 липня 2024 року. 16.07.2024 року на електронну адресу суду надійшов відзив відповідача [PERSON] (а.с.83-84, т.2), відповідно до якого він є рідним дядьком померлого [PERSON] , з яким позивачка [PERSON] проживала як дружина однієї сім`єю з 2011 року та в 2012 році у них народилась спільна донька [PERSON] . Також повідомляє, що померлий [INFO] [PERSON] (чоловік відповідачки по справі) є його рідним братом. Разом з відповідачкою [PERSON] , його брат [PERSON] є батьками його померлого племінника [PERSON] , який проживав в цивільному шлюбі з позивачкою [PERSON] . Оскільки вони всі є досить близькими родичами між собою та постійно спілкувались, йому від початку було відомо, що [PERSON] ще в 2022 році, після смерті свого цивільного чоловіка, звернулась до суду з питанням встановлення факту спільного з ним проживання, оскільки [PERSON] - мати померлого [PERSON] , не бажала визнавати відомого всім їм факту спільного проживання та придбання [PERSON] і [PERSON] в кінці 2011 року автомобіля NISSAN. Оскільки відповідач є рідним дядьком померлого [PERSON] , він періодично спілкувався з ним і з його сім`єю - дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] почали спільно проживати навесні 2011 році, а влітку 2012 року у них народилась донька [PERSON] . Спочатку [PERSON] та [PERSON] проживали в [ADDRESS] ) в квартирі [PERSON] , працювали на шахті, а потім у грудні 2017 року, вже після призову влітку 2017 року [PERSON] на військову службу, переїхали для спільного проживання у м. Дніпропетровськ, де він проходив службу. Відповідачеві відомо, що вони тривалий час винаймали квартиру та спільно з їх донькою [PERSON] проживали у тому місті, аж поки у 2020 році не придбали квартиру, право власності на яку зареєстрували за матір`ю [PERSON] , в якій з того часу і стали проживати. Зі слів [PERSON] , відповідачеві відомо, що в кінці 2011 року вони з [PERSON] придбали автомобіль NISSAN білого кольору, чому надзвичайно раділи. 3 того часу [PERSON] , [PERSON] та їх донька [PERSON] їздили в Дніпропетровськ та приїздили в Добропілля на цьому авто, постійно користувались ним в подорожах та відпустках, приїздили до батьків [PERSON] та до батьків [PERSON] , а також до бабусі [PERSON] та матері відповідача - [PERSON] . У відповідача з [PERSON] та його сім`єю були добрі та дружні стосунки, вони періодично спілкувались та зустрічались. Стосунки відповідачки [PERSON] з невісткою (позивачкою) були звичайними, з онучкою [PERSON] спілкування відбувалось під час її приїзду з батьками. Оскільки відповідач протягом усього часу спілкувався з [PERSON] , як з дружиною свого племінника, від неї та від свого брата [PERSON] йому стало відомо, що після смерті [PERSON] , його мати [PERSON] неприязно тa недружньо почала відноситись до своєї невістки та з невідомих причин відмовлялась у суді визнавати факт їхнього спільного проживання та спільного придбання автомобіля. Чому у [PERSON] так різко змінилося ставлення як до [PERSON] , так і до своєї онучки [PERSON] , яка до речі є i єдиною онучкою, стала заперечувати і перекручувати дійсні та відомі обставини життя свого єдиного рідного сина, чим образливо ставилась як до [PERSON] , так є до своєї єдиною онучки. З відповідачем [PERSON] також перестала спілкуватись, заселила до свого будинку сторонніх осіб і переїхала проживати за межі країни. Написанням даного відзиву підтверджує правдивість усіх обставин, викладених у позові. Надані ним раніше пояснення відносно спільного проживання племінника [PERSON] та [PERSON] , підтримує повністю. Натомість стверджує, що доводи відповідачки по справі (що зазначені у відзиві) є неправдивими, з перекрученням дійсних обставин та повідомленням неправдивої інформації, яка взагалі не відповідає дійсності. Таким чином, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. 16.07.2024 року підготовче засідання відкладено на 27 серпня 2024 року через відсутність сторони позивача та відсутність відомостей про отримання відповідачем позовної заяви. 16.07.2024 року представником відповідача [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів справи отриманих представником відповідача доказів - відповідь на адвокатський запит про обставини видачі довідки Приватного підприємства «Добропільська ремонтно-експлуатаційна служба «Південний», яку позивач додала до позову як один з доказів спільного проживання з [PERSON] . 27 серпня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, до участі у розгляді справи залучено у якості третьої особи Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, справу призначено до розгляду на 20 вересня 2024 року. 20.09.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення доказів: рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2023 по справі №227/1280/22, постанову Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року по справі №227/1280/22. 20.09.2024 року розгляд справи відкладено на 10.10.2024 року у зв`язку з неявкою третіх осіб. 10.10.2024 року розгляд справи відкладено на 25.10.2024 року у зв`язку з неявкою органу опіки та піклування Добропільської міської ради. 25.10.2024 року розгляд справи відкладено на 08.11.2024 року для з`ясування питання щодо сплати судового збору. У судові засідання позивачка не з`явилася, про дати та час судових засідань повідомлена, причини неявки суду не повідомляла. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дати та час судових засідань, у судові засідання не з`явилася, через військову агресію рф перебуває за кордоном. Представник органу опіки та піклування Добропільської міської ради належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.213 т.2). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, та надала пояснення, відповідно викладеним у позовній заяві. На питання представника відповідача [PERSON] представник позивача [PERSON] відповіла: - З ким проживали [PERSON] з донькою [PERSON] в м. Добропілля після 2017 року? - Після 2017 року? Вони постійно знаходилися в м. Добропілля тому що це було місце реєстрації [PERSON] . В силу відряджень [PERSON] вимушені були поїхати проживати у м. Дніпро. Але намагалися кожні вихідні приїздити до м. Добропілля, коли були канікули у дитини вони туди приїздили, спілкувалися як з її, так і з його батьками, тобто вони постійно знаходилися в тій квартирі, не виїжджали з цієї квартири, а періодично там були, бо в силу відряджень [PERSON] іноді повинні бути і в м. Дніпрі, здебільшого знаходилися в м. Добропілля, але коли [PERSON] вимушений був виїхати у відрядження, то і вони теж прямували до м. Дніпра. - З початком навчання дитини в м. Дніпрі в школі, де проживала [PERSON] з дитиною? - Коли були дні навчання, то вони звісно жили у м. Дніпрі, на вихідні приїздили та спілкувалися з батьками, а потім школа повністю перейшла на онлайн-навчання, вони були разом з [PERSON] . Але коли треба було вони їздили до м. Добропілля, тобто могли навчатися з будь-якого міста. - На сьогоднішній день де проживає [PERSON] та [PERSON] ? - Саме зараз вони майже весь час перебували в м. Добропілля, однак початок навчального року та загострення ситуації і в даний момент вони знаходяться в м. Дніпрі, однак вони не покидали як свого місця проживання у м. Дніпрі, так і в м. Добропіллі, вони і там і там займаються утриманням квартири. Безпосередньо на сьогоднішній день знаходяться в м. Дніпрі. Так сталося, що вони в силу відряджень [PERSON] вимушені були жити і там і там не дивлячись на реєстрацію. - Якими документами ви підтверджуєте ведення спільного бюджету [PERSON] та [PERSON] ? - Документи всі містяться в матеріалах справи. - Ви можете назвати хоча б один документ, який свідчить про спільність бюджету? - Особи, які проживають як чоловік і дружина разом, однією сім`єю, апріорі ведуть спільний бюджет. Вони разом утримують повністю свою сім`ю, свої витрати, свої переїзди, при тому, що є, навіть долучали копії документів про те, що, наприклад, [PERSON] для деяких потреб переказував на картку [PERSON] кошти, вона йому, тобто, немає сумніву в цьому і в матеріалах справи містяться всі документи, які підтверджують їх спільне проживання та ведення спільного бюджету. На питання головуючого представник позивача відповіла: - Ви багато сказали про спільне проживання, але нічого не зазначили про придбання автомобіля, бо це питання також міститься в позовних вимогах. - Так, оскільки вони проживали разом, працювали, у період придбання автомобіля вони обоє отримували заробітну плату, навіть представник відповідача долучав такі документи і долучили. Вони як чоловік і дружини утримували свою сім`ю, збирали кошти на покращення свого побуту. Якісь кошти були у [PERSON] до спільного проживання з [PERSON] , кожна людина відкладає певну суму коштів на випадок необхідних додаткових витрат. Що [PERSON] , що [PERSON] до спільного проживання, будучи дорослими зрілими людьми, які тривалий час працювали, люди з певним матеріальним благом, коли стали проживати разом вони у спільному бюджеті почали відкладати разом на придбання цього автомобіля. Таким чином, сім`я, яка проживала разом, мала спільний бюджет, вони вирішили придбати цей автомобіль. Разом вибирали його марку, колір автомобіля, наскільки він буде комфортний для життя сім`ї. Після придбання автомобіля вони виключно разом користувалися цим автомобілем, що в м. Добропіллі, що в м. Дніпрі. Цим автомобілем вони якраз пересувалися з міста в місто, цим автомобілем вони возили доньку на відпочинок, цим автомобілем вони возили дитину до школи, разом їздили на канікули, [PERSON] відвозив на канікули дитину з мамою до м. Добропілля до батьків, тобто, це автомобіль який використовувався виключно в інтересах сім`ї та був придбаний за спільні кошти. - А звідки вам про це відомо? - Про те, що вони їздили автомобілем? Це було відомо і при розгляді справи минулого разу у минулих судових засіданнях. - Документ, який підтверджують доходи позивача, відповідача, мені особисто були відомі, оскільки їх переглядали і вони долучені до матеріалів справи. Інформацію відносно того хто і де їздив отримано з допиту свідків та позивачки, і в тому числі, в попередньому розгляді справи, документи на придбання автомобіля, сервісна книжка, долучена до матеріалів справи, надана мені позивачкою, тобто вона знаходиться в неї. А оскільки люди проживають однією сім`єю, то звичайно вони ведуть спільний бюджет, із цих коштів була, якась інформація була вичерпана з документів, які надані, якась з попереднього розгляду справи при допиті свідків, якась інформація була надана позивачкою, і в сукупності - це доказує, що автомобіль придбавався за спільні кошти в період спільного проживання і використовувався для сімейних потреб. - Де зараз знаходиться автомобіль? - Автомобіль зараз знаходиться у позивачки, вона не їздить на ньому, він просто зберігається, вона забезпечила зберігання цього автомобіля, він нікуди не дівся, як був в сім`ї, так і знаходиться. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] під час судового засідання просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. На питання представника позивача [PERSON] представник відповідача [PERSON] відповів: - Ви зазначаєте, що нібито заробітна платня у когось була невелика у когось велика, а чим підтверджується, що саме відповідачка по справі надала кошти на придбання автомобіля, звідки така інформація? - Ця інформація надана відповідачкою безпосередньо і передання коштів від матері сину, розуміємо, що ніколи не оформляється якимись розписками договорами, якщо ви про це. Окремого документу про передання коштів немає, наказ про преміювання [PERSON] і є довідка про доходи [PERSON] . - Наказ про преміювання доводить факт отримання відповідачкою коштів на власну користь. Чи є ще раз запитаю підтвердження того, що ці кошти передавались, тому що голослівне ствердження деяких фактів, в тому числі того що (накладка голосів) чи є документ? - Документи про передання коштів не оформляли. - Ким придбавався автомобіль? - [PERSON] за участі його батьків, які вибирали, які їздили разом в автосалон. - Чи є підтвердження цьому, що він з батьками вибирав і їздив в салон? - Аналогічні вашим. На питання головуючого представник відповідача [PERSON] відповів: - Відповідач дарувала грошові кошти на автомобіль, звідки вам про це відомо? - Зі слів відповідачки, вона сказала, що вона отримала премію і віддала кошти [PERSON] для купівлі машини. - Як ви вважаєте, чи може суд оцінювати це як доказ по справі пояснення з інших слів, зі слів відповідачки, яка не надавала суду таких показів? - Докази зі слів іншої особи суд не може приймати до уваги, але це написано в позовній заяві, суд може тоді аналізувати і досліджувати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 20.09.2024 року надав пояснення, відповідно до яких просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити з підстав та обставин, викладених ним у відзиві. На питання представника позивача [PERSON] відповідач відповів: - Хто купував цей автомобіль? - Я не знаю, я не брав участі, тільки пам`ятаю, що я приїхав додому, ще мій батько був живий тоді, покликав мене, пішли відчинили гараж і він показав Nissan, сказав, що [PERSON] сьогодні пригнав, їздили купувати. Вони їздили разом з батьком, наскільки я пам`ятаю, хто там ще був я не знаю, не брав участі. Автомобіль був куплений та поставлений в мій гараж. - Хто користувався цим автомобілем? - За кермом їздив тільки [PERSON] . Іноді, коли його дуже довго не було, він просив свого батька, мого брата, щоб той іноді хоча б у дві-три неділі сів за кермо та з`їздив на роботу та назад. Пару раз, якщо я точно пам`ятаю, він і мене просив я їздив до Покровська , коли [PERSON] мене просив відвозити його на потяг, а потім я на цій машині повертався додому. А так здебільшого [PERSON] користувався цим автомобілем. - Вам відомо який період часу [PERSON] та [PERSON] проживали разом? - Та завжди вони були разом. - Вони проживали як сім`я, як чоловік і дружина? - Так, як чоловік і дружина, як сім`я. Спочатку вони проживали у Добропіллі по проспекту Шевченка - це спочатку була квартира [PERSON] , там вони зробили капітальний ремонт, [PERSON] тоді ще працював на шахті. Вони тільки там жили, а потім вже [PERSON] став військовим, точно вже не пам`ятаю, але здається вони квартиру знімали у м. Дніпрі разом жили, а потім, вже коли придбали квартиру, тоді вже туди переїхали. [PERSON] ще встиг у двох кімнатах зробити ремонт, наскільки я пам`ятаю, вони разом завжди були, нарізно могли тільки бути якщо це було пов`язано з його службою. У мене з [PERSON] були довірчі відносини і я знаю, що він ніде немав ніяких стосунків на стороні. Одне тільки, що вони не були розписані, але я в ці справи ніколи не ліз, це не моя справа. Його загибель - це для мене велика трагедія. - А які були взаємовідносини у [PERSON] з батьками [PERSON] ? - Ну з моїм братом завжди були добрі стосунки, він [PERSON] обожнював, до [PERSON] було ставлення нормальне, а у [PERSON] - вона людина настрою, то вона «лебізить», то вона як гадюка стає, людина доволі таки поганюча, дуже погана людина у всіх відносинах, звела в могилу мого брата, сина - це особиста моя думка. На питання представника відповідача [PERSON] відповідач відповів: - Які у вас стосунки з [PERSON] ? - Ніяких, я не хочу з нею ні спілкуватися, ні бачити її, не хочу знати і взагалі і про її існування. - Можна сказати, що у вас неприязні стосунки? - Ніяких до неї стосунків немає. - Ви так характеризуєте її, і тому питання: у вас нормальні стосунки чи неприязні? - У мене ніякого ставлення до неї немає. Я не знаю де вона, що вона, що з нею, і взагалі ніколи в житті мене це питання не цікавить взагалі. - З якого часу автомобіль Nissan стояв у вас в гаражі, з моменту придбання наскільки я зрозумів? - Ні, коли придбали, тоді він був, тому що треба було щоб десь він постояв. Часто тривалий час біля під`їзду стояв прямо в нього [PERSON] , бо це було йому зручно. Він у будь-який час міг сісти на нього і поїхати на шахту, бо в нього робота така була, він був гірничим майстром, потім помічником на дільниці, тобто в нього був ненормований робочий день і треба щоб завжди машина була під боком, тому тривалий час взагалі машина була під під`їздом. Потім, коли він був військовим, машина у м. Дніпрі була, навіть сварив його іноді, він забирав з собою машину у військову частину. Було так, що його відправили до Волновахи і він також на цій машині туди їздив, я йому казав щоб не брав туди машину, раптом щось станеться. Коли був військовим автомобіль тримав десь там у себе, у Дніпрі залишав, бо вищестоящому керівництву в армії подобалася, щоб він на своєму автомобілі їздив туди, куди треба було поїхати. - Де зараз автомобіль ви знаєте? - У м. Дніпрі. - А як давно у м. Дніпрі вам відомо? - [PERSON] ще живий був, у Дніпрі авто знаходилося, і на початку війни у м. Дніпрі знаходився десь у гаражі, де гараж я не знаю, бо я там не був ніколи. [PERSON] немає права ним користуватися, бо ви ж розумієте документи, це ж не просто так, це автомобіль, тому він просто стоїть. На питання головуючого відповідач відповів: - Чи визнаєте ви позовні вимоги? - Я визнаю, я все читав, так визнаю. - Вас залучили в якості відповідача, оскільки ви маєте право на отримання частки спадку. - Я відмовився від усього, не хочу в цьому брати участь, не хочу ніякі частки спадщини, нічого мені ні від кого не треба. Я не від кого нічого не хочу, моя покійна мати щось намагалася цим зайнятися, але я не хочу. - До нотаріуса за отриманням спадщини ви не зверталися? - Мати моя зверталася, документи там по оформляла, все вже покійна. Я маю право зайнятися, але не хочу цим займатися, не хочу і не буду. Відповідач [PERSON] додав: незважаючи на те, що це була квартира в м. Добропіллі чи [PERSON] чи [PERSON] батьків, але там було зроблено капітальний ремонт, вкладено дуже велику суму грошей. Це зайве підтвердження того, що була сім`я. Це була одна єдина сім`я. Я неодноразово після смерті [PERSON] приїздив у м. Дніпро до [PERSON] підтримати її, тяжко було знаходитися, вони постійно плакали як тільки-но почують за батька та чоловіка, для них це й досі велика трагедія. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких: Влітку 2020 року у них у будинку з`явилася нова сім`я. Вони почали робити ремонт і затопили її, піднялася до них, щоб зробити зауваження (і це було неодноразово) жили вони як сім`я. Вони завжди спускалися, підіймалися по сходах, бо вони жили поверхом вище. [PERSON] любив курити на сходовому майданчику і свідок неодноразово йому робила зауваження, так вони і познайомилися. Також вона знає, що вони дівчинку свою возили на плавання до басейну, донька свідка якраз там працювала, і це було також знайомство. Ну так вони всі й познайомилися. Вони робили ремонт, міняли опалення і це також торкнулося свідка, бо через квартиру свідка треба було робити. А щодо зауважень сміються, що вони разом привозили дитину до школи, то це можна пояснити тим, що вони часто розлучалися, бо він служив, і тому вони проводили весь час, який можна було провести разом, вони його проводили, а тому дитину до школи привозили разом. Вони забирали дитину, відвозили, їздили за покупками всі разом - це було неодноразово, бо у свідка вікна виходять у двір, бачила їх як вони сиділи на лавці розмовляли всі разом, видно було що це сім`я, що вони як то кажуть в повному об`ємі були як сім`я разом завжди. Вони її мінімум як п`ять разів затоплювали, то проблеми у них були з холодильником і свідок до них підіймалася, і бачила, що там живе сім`я. Може сказати, що вони жили разом, господарство вели разом, ну звісно виключаючи ті моменти, коли [PERSON] виїжджав на службу та на роботу. До загибелі [PERSON] та [PERSON] їздили до нього у частину у Волноваху , на свідка залишали свого кота і вона доглядала його поки їх не було. Був випадок коли не знали який обрати і свідок також підіймалася до них порадитись, ще й питала: де купували. На питання представника позивача свідок [PERSON] , відповіла: - З ваших слів, я так розумію ви підтверджуєте факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] ? - Ну звичайно, так як я живу під ними, то мені завжди було чути їхні розмови, нехай не слово в слово, але чути про що розмовляють. Насправді було все чути що вони там робили: і коли вони там дитину підіймали до школи, коли самі ходили туди сюди, двері зачиняли, душ приймали, так підтверджую. - Ви часто їх бачили разом? - Постійно, як тільки приїздив [PERSON] . На питання представника відповідача свідок [PERSON] відповіла: - Уточніть, будь ласка, ви згадали питання спільного привезення дитини до школи, а звідки вам відома про цей факт? - У мене вікна виходять на подвір`я, там де стоїть машина, і коли підганяється машина, як сідають у машину мимоволі чуєш та бачиш. - Я трошки про інше питаю, я процитую, що ви сказали хтось там сміється, що батьки привозять дитину в школу разом. Хто над цим сміявся і звідки вам це відомо? - Ви сказали, що не може бути такого, що дитину возять разом, але я кажу, що можуть, тому що вони сумують один за одним і хочуть як можна більше провести часу разом. Точно так мій чоловік робив зі мною та з моєю донькою, ми разом їздили відвозили і в цьому нічого поганого немає, це навпаки зближує і показує дружню люблячу сім`ю. - Звідки вам відомо, що я про це казав? - Ви ж казали коли починали свою промову з самого початку, я чула. - Я правильно розумію, що коли я виступав ви чули мене? - Ну звичайно. На питання головуючого свідок [PERSON] пояснила: - Скажіть ще раз яка ваша домашня адреса? - [ADDRESS] - І з якого часу ви сказали проживали [PERSON] та [PERSON] у цій квартирі? - Влітку 2020 року. Чому я пам`ятаю цю дату, тому що ми з донькою після того як помер чоловік їздили відпочивати на море, а їм чомусь необхідно було терміново провести опалення через нашу квартиру і на ґрунті цього ми з ними дуже сварилися. Я не могла повернутися, бо ми їхали на 5 днів, а їм треба було допустити сантехників в мою квартиру. - А щось вам відомо чия це квартира? це їхня квартира чи (накладка слів)? - Це їхня квартира чи вони знімали, якби не судовий розгляд, я б не подумала, що вони не розписані. Вони звичайна сімейна пара, це вже потім, коли все це почалося, то я дізналася, що вони виявляються були не розписані. - І по який час вони проживали в цій квартирі? - До того моменту як приїхав батько [PERSON] і його мати плакали на сходовому майданчику, що [PERSON] знайшли. Ні збрехала, не так. Я чула крики, плач, я піднялася до [PERSON] та запитала: що сталося. Вона сказала, що приїздили його товариші та повідомили, що [PERSON] немає в живих. Я її заспокоювала, може помилилися, але прийшло декілька днів і почула на поверсі крики. Коли вийшла, стояла [PERSON] , її батько і вони збиралися наступного дня їхати в морг [PERSON] на впізнання. - А зараз в цій квартирі хто проживає, вам відомо? - [PERSON] з донькою [PERSON] . Чути як вони збираються до школи, на кружки збираються, все, що вони роблять по квартирі дуже добре чути. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких вона з [PERSON] працює давно, вони колеги. Знає, що з [PERSON] вони познайомилися, коли обидва працювали на шахті « Добропільській », потім почали жити разом в квартирі [PERSON] . Це була квартира [PERSON] батьків, [PERSON] до неї переїхав, жили разом, потім [PERSON] завагітніла, ще працювали вони кілька років, потім [PERSON] пішла в декрет. Потім [PERSON] служив по контракту чи якось по-іншому та [PERSON] переїхала до нього у м. Дніпро, там вони орендували квартиру. [PERSON] там пішла до школи і жили вони весь час разом. Для мене була новина, що вони не розписані. Батько [PERSON] , наскільки я знаю, 100% називав [PERSON] невісткою. Жили разом, вели одне господарство, разом виховували доньку. На питання представника позивача свідок [PERSON] пояснила: - З якого часу [PERSON] та [PERSON] проживали разом? - Познайомилися вони десь за рік до народження [PERSON] , ну [PERSON] 2012 року народження, то вони десь з весни 2011-го року, та й почали жити разом з самого початку, люди дорослі ж. - От з 2011-го року вони завжди проживали разом однією сім`єю чи ні? Як це було? - Наскільки мені відомо з 2011-го року вони завжди жили разом, єдине це що вони переїздили. - А в них був автомобіль чи ні? - Спочатку я не пам`ятаю, в [PERSON] може був якийсь свій, але десь восени, як [PERSON] завагітніла, вони і купили новий автомобіль білого кольору, здається Nissan. - А хто користувався цим автомобілем? - [PERSON] був за кермом, приїздив забирав [PERSON] з роботи. І мене бувало підвозили, вдвох користувалися. На питання представника відповідача свідок [PERSON] відповіла: - Звідки вам відомо, що [PERSON] та [PERSON] у м. Дніпрі орендували квартиру і донька ходила до школи? - Я особисто не була у м. Дніпрі, але спілкувалася з [PERSON] періодично ми зустрічаємося. - З її слів, тобто, зі слів [PERSON] це ви все знаєте? - Зі слів [PERSON] , зі слів батька [PERSON] - він працював з моїм чоловіком, так, зі слів, я особисто там не була. - Ви бували у м. Добропіллі у гостях у [PERSON] та [PERSON] ? - Так, і не один раз. - Чия це була квартира? - Спочатку це була квартира [PERSON] батьків, потім [PERSON] . Які там права у [PERSON] на цю квартиру були я не знаю. Це була квартира [PERSON] . - В якому році вони переїхали до м. Дніпра? - Здається десь так через 5-6 років, можливо в 2016-2017, точно не можу сказати. Як [PERSON] треба було до школи йти, так вони переїхали, вирішили, що вона в школу піде в м. Дніпрі. - Після переїзду до м. Дніпра ви їх бачили в м. Добропіллі: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ? - Так, [PERSON] часто приїздила з [PERSON] до батьків, і тут же ж і [PERSON] батьки, часто ми зустрічалися тут. Судом у судовому засіданні досліджені письмові докази, надані сторонами. Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , місце проживання [PERSON] з 02.07.2002 зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9-10, т.1) Листом від 17.10.2022 року Добропільський відліл державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області повідомив, що за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян актові записи про шлюб відносно [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] - не виявлено. Перевірку наявності актових записів про шлюб в Реєстрі проведено з 30.09.2011 року по 27.02.2022 року (а.с.11, т.1). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] , актовий запис № 178 від 26 червня 2012 року (а.с.12, т.1). 14.01.2014 року позивачем змінено прізвище " [PERSON] " на дівоче " [PERSON] ", що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.13, т.1). [PERSON] з 19.06.2017 року перебував на службі у Збройних Силах України, відповідно до копії картки військового обліку в/ч [NUMBER] , контракту про проходження [PERSON] військової служби у ЗСУ на посадах осіб офіцерського складу від 27.12.2018 року, витягів з наказів № 79 від 16.04.2019, № 15 від 25.01.2021, № 27 від 27.01.2021. [PERSON] проходив службу у [ADDRESS] (а.с.14,18-19, 21, 24,25, т.1). [PERSON] 07.12.2017 року та 24.09.2019 року укладалися договори оренди квартир у м. Дніпро за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с.12, 22-23, т.1). Відповідно до копії довідки про реєстрацію місця проживання № 02.3-24/1458 від 31.01.2019 місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.20, т.1). З копії характеристики нa дитину [PERSON] КЗО "Середня загальноосвітня школа № 6" Дніпровської міської ради № 424 від 27.07.2022 встановлено, що [PERSON] навчалась у школі з першого по третій класи 2018-2021 роки. Під час навчання проживала з батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З копії характеристики на дитину [PERSON] KЗО "Середня загальноосвітня школа № 15" Дніпровської міської ради вбачається, що [PERSON] навчається у закладі з 4 класу. Дитина виховувалася у повній сім`ї ( а.с.16,17, т.1). З копії довідки директора ПП "Добропільської ремонтно-експлуатаційної служби "Південний" від 16 березня 2022 року, яка видана [PERSON] вбачається, що [PERSON] мешкав спільно з нею за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтвердили сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с.29, т.1). [PERSON] загинув [INFO] під час бою за селом Валер`янівка Донецької області проти збройних сил російської федерації, що встановлено з копії повідомлення № 13 від 29 березня 2022 року начальника [INFO] . Повідомлення направлено на ім`я [PERSON] та у ньому зазначено: вручено дружині [PERSON] (а.с.28. т.1). Відповідно до свідоцтва про смерть (виданого повторно) серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у місті Волноваха Донецької області (а.с.27, т.1). Відповідно до копії письмових пояснень [PERSON] , сім`я [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] в період з 24.09.2019 року пo 24.06.2020 року проживали в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вона давно знайома з вказаною сім`єю і вони періодично спілкувались, до переїзду в її квартиру, оскільки вони в період з 07.12.2017 року по 24.09.2019 року проживали за адресою: [ADDRESS] , що є поверхом нижче (а.с. 30-32, т.1) Відповідно до копії письмових пояснень [PERSON] , сім`я [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] з 25.06.2020 року проживали у [ADDRESS] , в той час як вона є мешканцем цього ж будинку квартири [ADDRESS] (а.с.33-35, т.1). Відповідно до копії письмових пояснень [PERSON] сім`я [PERSON] та [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] з 25.06.2020 року проживали у [ADDRESS] , в той час як він є мешканцем цього ж будинку квартири [ADDRESS] (а.с.36-38, т.1) Відповідно до копії письмових пояснень [PERSON] - дядька [PERSON] , він стверджує, що [PERSON] проживав у цивільному шлюбі з [PERSON] , у яких спільна донька [PERSON] , 2012 р.н. Проживали у [ADDRESS] , а потім у [ADDRESS] - за місцем служби (а.с.39, т.1). Копії квитанцій про перерахування коштів (а.с.40-44, т.1). Копії фотознімків, зроблених у 2018-2021 роках, під час відпочинку, на яких зображені позивач з донькою та [PERSON] (а.с. 45-49, т.1). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 14.02.2012 вбачається, що право власності на автомобіль Nissan Qashqai, білого кольору, державний номер [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] (а.с.50, т.1). З копії гарантійної та сервісної книжки вбачається, що 16.11.11 року - дата початку гарантії на автомобіль Nissan (а.с. 51-52, т.1). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] за період з 1 кварталу 2011 по 4 квартал 2012 року, та з 1 кварталу 2017 по 4 квартал 2018 року встановлено, що [PERSON] працювала та отримувала заробітну плату. За період з 2 по 4 квартал 2011 року їй була нарахована заробітна плата на загальну суму 42551,71 грн (а.с.53,54, т.1). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69164813 від 09.06.2022 року заведено спадкову справу № 25/2022 після смерті [PERSON] (а.с.55, т.1). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] (батько [PERSON] ) помер [INFO] у м. Дніпрі (а.с.56, т.1). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70081820 від 20.09.2022 року заведено спадкову справу № 22/2022 після смерті [PERSON] (а.с.57, т.1). Відповідно до копії довідки Державного нотаріального архіву у Дніпропетровській області від 08.06.2023 року, у справах приватного нотаріуса Дніпровського МНО Рижкова О.О. за 2022 рік зберігається спадкова справа щодо спадкового майна [PERSON] , померлого [INFO] , за № 22/2022, де малолітня [PERSON] , 2012 р.н. є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення (а.с. 58, т.1). Роздруківки білетів на 11.02.2022 року на поїзд до Волновахи на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.59-60, т.1). З копії наказу від 31.10.2011 року вбачається, що [PERSON] отримала премію у розмірі 39524,08 грн (а.с.118 на зв.-119, т.1). Відповідно до довідок № 1/484 від 14.03.2023, № 33 від 03.03.23 TOB "ДТЕК Добропіллявугілля" сукупний заробіток [PERSON] за період з січня по жовтень 2011 року без вирахування обов`язкових платежів склав 59343,91 грн та листопад 2011 року - лютий 2012 року - 25375, 90 грн (а.с.119 на зв.-120, т.1). З листа регіонального сервісного центра ГСЦ MBC в Донецькій області № 31/5-542в/с від 06 лютого 2023 року, встановлено що відповідно до обліків Єдиного державного реєстру транспортних засобів на ім`я [PERSON] [INFO] були зареєстровані: - транспортний засіб марки "AUDI" моделі A4, 1995 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , в період з 03.10.2009 по 11.10.2012; - транспортний засіб марки "Nissan", моделі "Qashqai", 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований з 23.11.2011 року (а.с.120 на зв., т.1). Із копії спадкової справи № 22/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , відкритої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рижковим О.О. встановлено, що до нотаріуса iз заявами про прийняття спадщини звернулися позивач в інтересах малолітньої [PERSON] , [PERSON] - мати померлого, [PERSON] - дружина померлого (а.с.167-187, т.1). Із копії спадкової справи № 25/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , відкритої приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Клепановою О.А. встановлено, що до нотаріуса iз заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач [PERSON] (а.с.189-223, т.1). Із копії спадкової справи № 25/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , відкритої приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. встановлено, що до нотаріуса iз заявами про прийняття спадщини звернулися позивач, [PERSON] - батько померлого, [PERSON] - мати померлого. Крім того, спадкоємцем є також малолітня донька померлого - [PERSON] , 2012 р.н. (а.с.1-44 т.2). Відповідно до листа ПП "Добропільської ремонтно-експлуатаційної служби "Південний" від 01.07.2024 року: - довідку № 89 від 16 березня 2022 року, видану [PERSON] , підписав головний інженер [PERSON] , який мав право підпису згідно Довіреності від 02 березня 2022 p. - довідка № 89 від 16 березня 2022 року була видана на підставі усного опитування сусідів [PERSON] та [PERSON] . Факти, викладені в довідці, [PERSON] та [PERSON] підтвердили своїми підписами. - довідка № 89 від 16 березня 2022 року була видана за формою, згідно рішення Добропільської міської ради № 8/3-12 від 23.12.2020 р. - оригінал довідки № 89 від 16 березня 2022 року видано [PERSON] , на підприємстві залишилась копія. Якість копії змінити неможливо (а.с.73-75 т.2). Відповідно до копії рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2023 по справі № 227/1280/22 встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 30.04.2011 року по 27.02.2022 року. Визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] , померлого [INFO] , автомобіль Nissan Qashqai, 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобілю Nissan Qashqai, 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.163-165 т.2). Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 26.12.2023 року по справі № 227/1280/22 рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15.08.2023 року скасовано з підстав не залучення позивачем всіх обов`язкових відповідачів. Зазначено, що позивачка не позбавлена права на звернення до суду з вимогами до належних відповідачів (а.с.166-167 т.2). Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року № 554/8023/15-ц). За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення поняття «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Встановлення факту проживання сторін у справі сім`єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для реалізації положень ст. 74 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України необхідно виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. За змістом ст. 60 СК України належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається, крім іншого, і спільністю участі чоловіка, жінки коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного, для правильного застосування ст. 74 СК України у системному зв`язку зі ст. 60 СК України при вирішення спору щодо визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити джерело його набуття. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України). Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування i розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 63 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Вирішуючи спори між подружжям про майно, потрібно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. З аналізу вказаних норм випливає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно, майно придбане в період спільного проживання визнається спільною сумісною власністю згідно з вимогами ст. 74 СК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків та представників сторін по справі суд дійшов до наступних висновків. Розглянувши вимогу позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу між позивачем [PERSON] та [PERSON] з 30 квітня 2011 року по 27 лютого 2022 року, суд дійшов до висновку, що дана вимога обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки позивач разом з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний бюджет та взаємні права та обов`язки. Факт спільного проживання підтверджено довідкою ПП "Добропільської ремонтно-експлуатаційної служби "Південний" про проживання у місті Добропілля за адресою [ADDRESS] , поясненнями свідка Котової та відповідача [PERSON] , які підтвердили їх спільне проживання, починаючи з 2011 року, а у [ADDRESS] - показами свідків [PERSON] та відповідача [PERSON] , а також виховання спільної доньки [PERSON] за вказаними адресами. Проживання позивача та померлого [PERSON] за різними адресами було зумовлено проходженням ним за життя військової служби. За час спільного проживання як позивач, так і [PERSON] не перебували у іншому шлюбі, в т.ч. і не зареєстрованому, з іншими особами. Наявність спільного бюджету вбачається із досліджених судом довідок про отримані доходи, відповідно до яких позивач i [PERSON] працювали та отримували заробітну платню. Суд дійшов такого висновку, не приймаючи до уваги письмові пояснення осіб, які не були учасниками судового засідання. Суд також не прийняв до уваги пояснення представника відповідача [PERSON] , оскільки він не був свідком спірних подій, не був допитаний судом як свідок та надавав свої пояснення зі слів відповідача, яка не приймала участі у судовому засідання. Розглянувши вимогу позивача, щодо визнання сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] за час їх спільного проживання без реєстрації шлюбу автомобілю Nissan Qashqai, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] та його поділ, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити в її задоволенні, за наступних підстав. На час придбання автомобіля 16.11.2011 року, позивач та [PERSON] дійсно працювали та отримували дохід. Проте позивачем не надано доказів, що за такий короткий проміжок часу їх спільного проживання з 30.04.2011 року до моменту придбання автомобіля - 16.11.2011 року, вони мали достатній дохід, щоб придбати автомобіль на спільні кошти, як зазначила позивач у своєму позові. Відповідачем [PERSON] , суду надані докази на підтвердження тієї обставини, що спірний автомобіль був придбаний [PERSON] за кошти які належали йому особисто, а саме: отримані у якості заробітної плати, отримані від [PERSON] у якості подарунку та отримані від продажу автомобіля Audi, який належав особисто [PERSON] . Ту обставину, що саме [PERSON] самостійно придбав спірний автомобіль, у судовому засіданні підтвердив відповідач [PERSON] . За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд дійшов такого висновку, не приймаючи до уваги пояснення представника позивача [PERSON] оскільки вона не була свідком придбання автомобіля, не була допитана судом як свідок та надавала свої пояснення зі слів позивачки, яка не приймала участі у судовому засідання. Доводи представника відповідача наведені у судових дебатах, про те, що судом не залучено у якості третьої особи Органу опіки та піклування за місцем проживання малолітньої у м. Дніпро, суд відхиляє, оскільки жодна з сторін клопотання про залучення іншого Органу опіки та піклування, а ніж залученого судом, - не заявляла. При ухваленні рішення, судом не вирішувалися питання щодо можливого порушення прав малолітньої дочки позивачки. Ha підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial