Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Представниця позивача адвокат Шевченко Л.О. звернулася до суду в інтересах позивача з позовом, яким просить визнати за позивачем права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 116,4 кв. м, житловою площею 67,4 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами. Позов обґрунтований тим, що позивач володіє вищевказаним нерухомим майном, яке було придбано ним на підставі свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 04 листопада 1998 року виданим Куп`янським відділом житлово комунального господарства на підставі рішення Куп`янської міської ради народних депутатів № 486/9 від 19.08.1998 взамін договору купівлі-продажу посвідченого Куп`янською державної нотаріальною конторою 03.04.1991 року, р 880 у зв`язку із закінченням будівництва нового житлового будинку замість старого та зареєстрованим Куп`янським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 1026 04.11.1998 року. У ході збройної агресії російської федерації 07.02.2024 мало місце порушення законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил, що полягали у здійснені обстрілів із невстановленого виду озброєння [ADDRESS] . В результаті цього житловий будинок був пошкоджений. Відповідний факт пошкодження будинку позивача зафіксований Куп`янським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та відкрите кримінальне провадження № 12024221100000414 від 09.02.2024 за ч. 1 ст. 438 Кримінального кодексу України. У зв`язку з пошкодженням будинку позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381 «Про затвердження Порядку надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги єВідновлення. Відповідно до п. 3 ч. 13 зазначеного Порядку для отримання компенсації необхідно переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису, провести його реєстрацію. Проте здійснити реєстрацію права власності на будинок позивач, з причин викладених в Рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72991771 від 07.05.2024 не може. Так, 20.03.2024 року позивач звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно. За результатами розгляду заяви державний реєстратор встановив відсутність інформації про реєстрацію права власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв`язку з цим державний реєстратор направив запит до органу, який відповідно до законодавства проводив реєстрацію права власності до 2013. На цей запит від Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області надійшла відповідь № 856 від 29.03.2024, в якій зазначено, що зберігачем інвентарних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території Куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське БТІ», будівля якого через збройну агресію російської федерації в Україні була зруйнована, а саме комунальне підприємство (база даних, архівні справи, комп`ютерна техніка та інше) знищені. Таким чином, на цей час неможливо отримати від БТІ інформацію про зареєстровані права до 01 січня 2013 року на будь-який об`єкт нерухомого майна, розташований в населених пунктах, що входять до складу Куп`янської громади. Відповідно до викопіювання зі схематичного плану кварталу № 187а на земельній ділянці розташовані: житловий будинок літера «Д»; два сараї літери «Б» та «З», гараж літера «Ж». Враховуючи, що архів КП «Куп`янського БТІ» знищено, для розрахунків загальної та житлової площі було взято поверхневий план, згідно з поверховим планом, експлікацією, які виготовлені станом на 28.10.1998 рік, становить 116,4 кв.м та житлова площа будинку становить 67,4 кв.м. Ухвалою судді від 16.07.2024 провадження у справі було відкрите. Ухвалою суду від 31.07.2024 підготовче провадження у справі закрите, а справа призначена до судового розгляду. Представниця позивача, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з`явилася у судове засідання та подала клопотання про розгляд справи без її участі, підтримала позов та доводи, якими він обґрунтований. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання та подав клопотання про розгляд справи без його участі. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії довідки від 20.02.2024 № 1603-5003126889, яка видана Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківського району у м. Полтаві Полтавської міської ради, позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичною адресою проживання: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 04 листопада 1998 року виданим Куп`янським відділом житлово комунального господарства на підставі рішення Куп`янської міської ради народних депутатів № 486/9 від 19.08.1998 взамін договору купівлі-продажу посвідченого Куп`янською державної нотаріальною конторою 03.04.1991 року, р 880 у зв`язку із закінченням будівництва нового житлового будинку замість старого та зареєстрованим Куп`янським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 1026 04.11.1998 року. В ході обстеження та відповідно до технічних можливостей було дозволено нове будівництво гаража, сараю, літньої кухні, приміщення, сараю вбиральні на земельній ділянці. У зв`язку з чим, 19.08.1998 року Рішенням 486/3 виконавчим комітетом Куп`янської міської ради Харківської області було надано дозвіл на будівництво сараїв, гаражів та літніх кухонь на існуючій земельній діляці, що підтверджується Рішенням № 486/9 від 19.08.1998 року виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської. Також, Рішенням № 486/9 виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області від 19.08.1998 року було вирішено: затвердити акт прийомки на Індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] , відповідно було дозволено будівництво за типовим проектом 994-П з зовнішніми (наружними) розмірами 8,0х 10,0х2,0 факт. 10,1х 10,2м, житловою площею 30,01м2 факт. 67,4м2, корисною площею 45,0м2 факт. 116,4м2, вартість будівництва 29400,00 грн.; БТІ видати свідоцтво на право особистої власності. Домовласнику [PERSON] було видано Акт про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домогосподарства від 15.08.1998 року, затвердженого секретарем виконкому Куп`янської міської ради №486/3 від 19.08.1998 р., яким комісія встановила, що будівництво почато в травні 1991 року і закінчено в травні 1996 р., житлова частина домоволодіння представляє собою відокремлену будівлю в один поверх житловою площею 67,4 кв.м., загальною площею 116,4 кв.м. В матеріалах справи містяться копія Рішення № 486/9 від 19.08.1998 року виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської та копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 04 листопада 1998 року виданим Куп`янським відділом житлово комунального господарства на підставі рішення Куп`янської міської ради народних депутатів № 486/9 від 19.08.1998 взамін договору купівлі-продажу посвідченого Куп`янською державної нотаріальною конторою 03.04.1991 року, р 880 у зв`язку із закінченням будівництва нового житлового будинку замість старого та зареєстрованим Куп`янським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 5 за реєстровим № 1026 04.11.1998 року. Відповідно до Викопіювання зі схематичного плану кварталу № 187а (зі змінами від 28.10.1998 року) на земельній ділянці [ADDRESS] знаходиться один одноповерховий житловий будинок літ. «Д», гараж літ. «Ж», сарай літ. «Б» «З», житловий будинок який був зазначений під літерою «А» був знесений. На вказаній земельній ділянці знаходиться будівля під літерою «Д» відповідно до поетапного плану №187а (зі змінами від 28.10.1998 року) За даними експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку під літерою «Д» по [ADDRESS] (зі змінами від 28.10.1998 року) житловий будинок має загальну площу - 116,4 кв.м., в тому числі житлова площа будинку - 67,4 кв.м., що загалом складається з чотирьох кімнат (перша кімната під цифрою «2» 19,7 кв.м., друга кімната під цифрою «3» 21,4 кв.м., третя кімната під цифрою «4» 13,8 кв.м., четверта кімната «5» 12,5 кв.м.), IV кухня - 5,5 кв.м., І веранда 6,8 кв.м., ІІ кухня 14,8 кв.м., ІІІ котельня 7,2 кв.м., «1» коридор 8,9 кв.м., 2, «6» ванна 3,8 кв.м. та «7» туалет 2,0 кв.м. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію за позивачем права власності на спірне нерухоме майно. Про це свідчить копія Інформаційної довідки від 03.07.2024 № 385409838 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 08.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 12024221100000414 у зв`язку з повідомленням про наслідки обстрілу міста Куп`янська військовими рф, в результаті чого позивач отримав поранення та було пошкоджено домоволодіння по [ADDRESS] (заявник [PERSON] , [INFO] ). 20.03.2024 позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації, Полтавської області з заявою (реєстраційний № 60036404) про державну реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Рішенням № 72228836 від 25.03.2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації, Полтавська область Потоцькою Ю.В. зупинено розгляд заяви № 60036404. Підставою для зупинення розгляду заяви було неподання заявником чи неотримання державним ресстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей ресстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. 07.05.2024 за результатами розгляду цієї заяви державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації, Полтавської області [PERSON] винесла рішення № 72991771 про відмову в проведенні реєстраційних дій. Підставою відмови зазначено, що після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав. У мотивувальній частині вищевказаного рішення державного реєстратора міститься інформація про відсутність результатів після здійснення під час розгляду заяви позивача консолідованого пошуку інформації в Державному речових прав та реєстрах до 2013 року щодо реєстрації прав на заявлений об`єкт нерухомого майна. Крім того, згідно з п.3 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор зобов`язаний перевірити факт проведення державної реєстрації прав, що виникли до 1 січня 2013 року, для чого запитує відповідну інформацію від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав. За інформацією, яка отримана від Куп`янської міської військової адміністрації (від 29.03.2024 № 856), зберігачем інвентаризаційних справ на об`єкти нерухомого майна, розташовані на території куп`янської громади, було визначено КП «Куп`янське БТІ» (Харківська обл., м. Куп`янськ, пл. Центральна, 23), будівля якого внаслідок збройної агресії російської федерації була зруйнована, а база даних, архівні справи, комп`ютерна техніка та інше знищені. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У цій справі позивач був вимушений звернутися до суду з позовом, оскільки держава фактично не визнає за ним права власності на спірне нерухоме майно, про що свідчить відмова державного реєстратора у проведенні реєстраційних дій. Так, згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч.4 ст.3 цього Закону). Положення п.3 ч.3 ст.10 Закону передбачають, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. На момент укладення позивачем договору про купівлю спірного нерухомого майна у квітні 1991 року та отриманні свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) у листопаді 1998 року діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації такого права. Так, правова норма статті 128 Цивільного кодексу Української РСР визначала, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Укладення угод\~як одну\~з підстав\~набуття права\~власності передбачалося\~і статтею\~12\~Закону України\~від 07.02.1991\~№ 697-XII «Про власність». В подальшому з 2002 року по 1 січня 2013 року державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснювалася відповідними бюро технічної інвентаризації згідно з нормами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002. Пунктом 1.3 цього Тимчасового положення передбачалося, що реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації. Пункт 1.4 положення визначав реєстрацію прав власності на нерухоме майно як внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв`язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об`єктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів, за рахунок коштів особи, що звернулася до БТІ. У вказаний період часу був прийнятий Цивільний кодекс України, який введений в дію з 01.01.2004 та яким було змінено підхід до визначення моменту виникнення права власності на нерухоме майно. Так, відповідно до ч.1,2,4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Крім того,\~03.08.2004\~набрав чинності\~Закон України\~від 01.07.2004\~№ 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сферою регулювання якого є відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. \~ \~ \~ \~Вказаний Закон\~№ 1952-IV надав визначення державній реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень як офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (стаття 2 Закону). Нормами ст.4\~Закону № 1952-IV було встановлено принцип обов`язковості державної реєстрації прав, за яким обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, зокрема, право власності на нерухоме майно. Згідно з\~п.5\~Прикінцевих положень\~Закону № 1952-IV реєстрація об`єктів нерухомості проводилася комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації до створення єдиної системи органів реєстрації прав, до якої за ст.5 Закону входять місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру. У цій справі державний реєстратор позбавлений можливості перевірити інформацію щодо фактів оформлення та/або реєстрації права власності на спірне майно за період з квітня 2000 року, коли позивач набув право власності на спірне майно, до 01.01.2013, коли повноваження з державної реєстрації прав власності на нерухоме майно були передані місцевими органами державної реєстрації прав. Проте, відсутність об`єктивної можливості підтвердити факт оформлення та/або реєстрації права власності за позивачем на спірне майно у зв`язку зі знищенням будівлі, бази даних та документації КП «Куп`янське БТІ», а також відмова (незалежно від її правомірності) державного реєстратора провести реєстрацію права власності на спірне майно за позивачем, створили ситуацію, при якій позивач не може реалізовувати свої правомочності як власник майна, зокрема, щодо розпорядження цим майном, отримання передбаченої законом компенсації за знищення або пошкодження майна внаслідок збройної агресії російської федерації проти України тощо. В той же час, Конституція України у статті 41 гарантує непорушність права власності та усі три правомочності власника: володіти, користуватися та розпоряджатися. Невизнання державою права власності позивача на спірне майно є втручанням у це право, яке не переслідує легітимну мету та не є необхідним у демократичному суспільстві, а отже порушує гарантії, закріплені у статті 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У постанові від 19.05.2020 у справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. У вищевказаній справі Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що правило за аналогією закону (а саме, статті 392 ЦК України) має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою. У справі за позовом [PERSON] не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність реєстрації права власності на спірне майно за будь-якою іншою особою. При цьому у позивача наявний договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), але з причин, які зазначені вище, ці документи не надають змоги позивачу беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно, наслідком чого має бути державна реєстрація такого права. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки під час розгляду справи були підтверджені обставини, на які позивач посилається як на підставу свого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved