Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

09.07.2024 року ПрАТ «СК «Еталон» через свого представника звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначивши, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області в справі № 161/2442/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КУпАП. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 06.11.2022 року близько 21:00, в м. Луцьку по пр-ту Перемоги, відповідач, керуючи транспортним засобом AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, допустив зіткнення з автомобілем BMW 320, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , була застрахована у ПрАТ «СК «Еталон». Як наслідок, потерпілий у ДТП, власник транспортного засобу BMW 320, д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «СК «Еталон» із заявою про страхове відшкодування. Згідно з страховим актом від 10.08.2023 року, сума виплаченого страхового відшкодування потерпілому склала 84569,52 грн. З огляду на положення пп. г) п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача. Просить суд, стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в сумі 84569,52 грн., а також судові витрати по справі з яких: витрати на оплату судового збору в сумі 3028 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі 20000 грн. 27.08.2024 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву (а.с. 53-57). 05.09.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на вищевказаний відзив (а.с. 60-64). 04.11.2024 року відповідачем було подано до суду заяву про визнання позову, в якій останній зазначає, що він немає заперечень щодо задоволення позову. При вирішенні спору просить вирішити питання про повернення позивачу 50 % сплаченого судового збору, а також врахувати те, що на його думку витрати на оплату професійної правничої допомоги є значно завищеними (а.с. 103). Представник позивача в судове засідання не з`явився, до його початку подав до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 39). Відповідач в судове засідання не з`явився, у своїй заяві від 04.11.2024 року розгляд справи просив проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.06.2022 року між [PERSON] та ПрАТ «СК «Еталон» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АР/3047934), предметом якого було страхування транспортного засобу AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] . Строк дії полісу з 23.06.2022 року по 23.06.2023 року (а.с. 5). 06.11.2022 року, близько 21 год. 45 хв., [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, (вміст алкоголю в крові становив 2,3 ‰), керуючи технічно справним транспортним засобом AUDI A6 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по пр-ту Перемоги у м. Луцьку, в напрямку вул. Шухевича, із швидкістю близько 50 км/год., при наближенні до регульованого перехрестя з вул. Грибоєдова, на якому в попутному напрямку, на смузі руху [PERSON] , зупинився водій транспортного засобу BMW 320, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , на червоний сигнал світлофора, проявив безпечність та неуважність, не зменшив швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу, недотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив із ним зіткненя. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками (а.с. 12-13). Зазначені вище обставини були встановлені вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2023 року у справі № 161/2442/23 якою [PERSON] визнано винним у вищевказаній ДТП (а.с. 6-7). Із наведеного слідує, що між неправомірними діями [PERSON] та заподіянням власнику автомобіля BMW 320, д.н.з. [NUMBER] , матеріальних збитків є причинно-наслідковий зв`язок. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічно згідно з ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до пп. а) п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;. Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 (провадження №61-12680св20) прийшов до правового висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. На підставі звернення потерпілого, зібраних документів та згідно з страховим актом ПрАТ «СК «Еталон» № 2050/01/50/2022/1 від 10.08.2023 року, [PERSON] було виплачено страхове відшкодування [PERSON] склало 84569,52 грн. (а.с. 8-11, 14-16, 65-87). З огляду на зазначене вище, суд вважає доведеним, що у зв`язку з проведенням страхової виплати за Полісом № АР/3047934 від 23.06.2022 року, та у зв`язку з вчиненням [PERSON] розглядуваної ДТП в стані алкогольного сп`яніння, до ПрАТ «СК «Еталон» перейшло право регресної вимоги до відповідача на суму 84569,52 грн. Варто зауважити, що розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілому стороною відповідача в жодній мірі не оспорювався, на його спростування будь-які докази суду не надані, а тому у суду відсутні будь-які правові підстави ставити під сумнів надані на його обгрунтування докази. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Еталон» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 84569,52 грн. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано Договір про надання правової допомоги № б/н від 28.06.2023 року, укладений між АО «Дісп`ютс» та ПрАТ «СК «Еталон» та додаткову году № 1 від 24.07.2023 року до нього, згідно якого вартість послуг з надання правничої допомоги у спорах, ціна позову в яких становить від 70000 грн. та більше складає 20000 грн. (а.с. 17-19). До своєї позовної заяви представник ПрАТ «СК «Еталон» також долучає клопотання про стягнення (розподіл) судових витрат, зі змісту якого слідує, що у вартість послуг з надання правничої допомоги в суді першої інстанції включається: надання консультацій 1 год., підготовка та подання позову 4 год., підготовка та подання відповіді на відзив без обмежень (а.с. 20-22). Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. є неспівмірною із ціною позову, складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що з огляду на складність справи та наявні у ній матеріали (усі докази були в розпорядженні позивача та не потребували додаткового збирання/витребування), зміст та обсяг процесуальних документів, суд вважає завищеними години, заявлені за надання послуг консультації та складення позовної заяви. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, самі по собі позовна заява та відповідь на відзив є нескладними та не потребують особливих затрат часу на їх складання фахівцем в галузі права. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial