Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі 21 липня 2021 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1512. Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинені, хоча відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, сторони спільно не проживають, спільних дітей немає, майновий спір відсутній. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати, бажає і надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 23.08.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 02.10.2024 після повторного авторозподілу справу прийнято до провадження судді Жуковської О.Ю призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження ьез повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача просить справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача, про що зазначив у позові. Відповідач документи суду отримав особисто 31.08.2024, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, тому підстав для відкладення розгляду справи немає. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2021року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №1512, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що спільно з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде, спільних дітей не мають. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не звертався, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вимогу задовольняє. Оскільки позивачка не змінювала дошлюбне прізвище після реєстрації шлюбу, то вирішувати дане питання рішенням суду потреби немає.

Outcome: approved