Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 09 вересня 2024 року надійшла вищезазначена позовна заява про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.08.2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Дніпровському районному у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 382. Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Позивач вказує на те, що з відповідачем спільне життя не склалося через кардинально різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, ведення домашнього господарства, а також вказує на несумісність характерів, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони з 2024 року проживають окремо за різними адресами, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 вересня 2024 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 9). Відповідно до ч. 6 ст.187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 10 вересня 2024 року згідно з вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. 24 жовтня 2024 року надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 10). Ухвалою судді від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 11). 04 листопада 2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій [PERSON] просить проводити розгляд справи без його участі. Вказує, що вимоги, викладені у позовній заяві, підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 15). Від позивача 08 листопада 2024 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 17-18). Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 25 серпня 2017 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 382 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач - [PERSON] (а.с. 3). Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved