Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ними, який зареєстрований Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиці у м. Києві що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 18 липня 2018 року (актовий запис №1280). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що дітей у сторін немає. Сімейне життя не склалось. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вважає, що шлюб між ними є формальністю, оскільки особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер. На даний час разом не мешкають, між ними втрачене почуття кохання та взаємної поваги, у зв`язку із чим подальше існування сім`ї неможливе. Більш того спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з Відповідачем. Вважає також, що строк на примирення не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказанні вище обставини продовжуються протягом тривалого часу а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Тому це лише погіршить стан їх відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг у часі. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04.09.2024 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 04 жовтня 2024 року о 14 год. 30 хв. 04.10.2024 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 08.11.2024. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, та її представника, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Матеріалами справи встановлено, що з 18 липня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 18 липня 2018 року Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиці' у м. Києві (актовий запис №1280). Статтею 105 Сімейного кодексу України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з позовними вимогами згодна, проти розірвання шлюбу не заперечує, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду позивачем згідно квитанції №0516-2219-5228-6081 від 17.08.2024 було сплачено судовий збір у сумі 1211, 20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки позовні вимоги про розірвання шлюбу визнані відповідачем до початку розгляду справи по суті, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн., та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., понесений ним при зверненні до суду.

Outcome: approved