Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , яким просить визначити наступні тимчасові обмеження його прав та покладення на нього наступних обов`язків, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці де проживаю я, [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до мого місця проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] вести зі мною,- [PERSON] , листування, телефонні переговори або контактувати зі мною через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; заборонити [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати мене, [PERSON] , якщо я за власним бажанням перебуватиму у місці , невідомому кривднику, переслідувати мене та в будь який спосіб спілкуватися зі мною строком на 6 місяців. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що 29.07.2017 року уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] систематично вчиняє щодо неї економічне та психологічне домашнє насильство, ображає словесно, погрожує їй фізичною розправою, що становить небезпеку для її життя і здоров`я. Поведінка кривдника є неадекватною, він постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Останній її переслідує, принижує та залякує. Також варто зазначити що дане насильство відбувається при їхньому синові, що впливає на його фізичне і ментальне здоров`я. Як вказується заявницею, [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу та впевнений у своїй безкарності. Агресія кривдника щоразу тільки посилюється. Тому вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення заінтересованою особою насилля та психологічного тиску, який тягне за собою негативні наслідки щодо її здоров`я є дуже високою, тому звертається до суду із заявою про видачу обмежувального припису, оскільки заходи, вжиті поліцією виявились безрезультатними. Заявниця у судовому засіданні підтримала подану заяву у повному обсязі, вказавши на систематичне вчинення чоловіком стосовно неї домашнього насильства, що проявляється у словесних образах, погрозах їй фізичною розправою. Вказала, що поведінка [PERSON] є неадекватною, його часте перебування у стані алкогольного сп`яніння. Останній її переслідує. Просить задовольнити вимоги заяви. Заінтересована особа [PERSON] заперечував стосовно заяви вказавши, що заявниця забороняє йому бачитись із дитиною, вона зібрала речі і переїхала з дитиною в інше житло. Конфлікт виник через заборону бачитись із дитиною, його дії були спонтанні. Суд, заслухавши пояснення заявницю, заінтересовану особу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, встановив наступне. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 29.07.2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у сторін є неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] . Як вказує заявниця, [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу та впевнений у своїй безкарності. Агресія кривдника щоразу тільки посилюється. Тому вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення заінтересованою особою насилля та психологічного тиску, який тягне за собою негативні наслідки щодо її здоров`я є дуже високою, а вжиті поліцією виявились безрезультатними. Відповідно до правил ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти). Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:\~ - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; - психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; -фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 та ч.3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61-19328св18), від 09 грудня 2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18). Крім того, Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2020 року у справі №754/11171/19 зробив висновок, що тимчасове обмеження права власності кривдника, зокрема тимчасове обмеження у користуванні житловим приміщенням, з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. З досліджених судом доказів вбачається, що [PERSON] вчиняє психологічне та фізичне насильство щодо [PERSON] , що підтверджено наданими суду доказами у їх сукупності. Зокрема вбачається, що 01.10.2024 відносно [PERSON] складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 639968, згідно якого вбачається, що 01.10.2024 близько 00.15 год. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] , а саме ображав її словесно. У зв`язку із чим [PERSON] заборонено в будь який спосіб контактувати з [PERSON] на строк 10 діб з 01 год. 00 хв. 01.10.2024 по 01 год. 00 хв. 11.10.2024. Відтак, суд дійшов висновку про те, що наразі існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно заявниці [PERSON] , а також настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними. Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази у сукупності та в їх взаємозв`язку між собою, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, а тому є необхідність в ухваленні судового рішення про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , із визначенням наступних тимчасових обмежень: заборонити [PERSON] перебувати в місці, де проживає [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] ; заборони [PERSON] наближатися на відстань менше 100 м до місця проживання [PERSON] , а саме за адресою: [ADDRESS] ; заборони [PERSON] вести з [PERSON] листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборони [PERSON] особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Щодо строку, на який необхідно видати обмежувальний припис, необхідно зазначити, що суд не вбачає підстав для застосування максимального визначеного законом строку 6 місяців та вважає, що строк 3 місяці буде достатнім та дієвим для зміни [PERSON] своєї поведінки по відношенню до дружини та надасть їм можливість у майбутньому налагодити свої відносини. При цьому, у разі вчинення [PERSON] подальших насильницьких дій по відношенню до обмежувальний припис може бути продовжений судом. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2\~ ст. 350-8 ЦПК України про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: partial