Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , діючи в інтересах свого довірителя, звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області із вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи тим, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. З 01.01.2019 [PERSON] приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1260002574 на умовах комерційної пропозиції № 8-УП шляхом споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.11.2022 до 01.08.2024 відповідачка споживала електричну енергію, оплату за неї не здійснювала, чим порушила свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2954,52 грн. У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 2954,52 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 10 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у судове засідання. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, була належно повідомлена про дату, час та місце слухання справи шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на веб сайті судової влади. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного позовного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] уклала договір про користування електричною енергією № 31881 від 10.01.2005 з філією ВАТ «Полтаваобленерго» за адресою [ADDRESS] (а. с. 8). З 01 січня 2019 року ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області згідно з виданою ліцензією на підставі постанови НКРЕКП №575 від 26.06.2018 (а. с. 42). Відповідно до додатку № 3 до Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого покладається виконання функцій універсальної послуги на закріпленій території, затверджених постановою НКРЕКП № 1268 від 26.10.2018 року, ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області (а. с. 44). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання. 01 січня 2019 року [PERSON] приєдналася до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1260002574 на умовах комерційної пропозиції № 8-УП шляхом споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до пункту 2.1. зазначеного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за ЕІС-кодами, зазначеними у заяві-приєднання, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та обраної комерційної пропозиції, яка є Додатком 3 до цього Договору. З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] та ТОВ «Полтаваенергозбут» набули всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.11.2022 до 01.08.2024 відповідачка споживала електричну енергію, кількість спожитої енергії складає 1173 кВт/год згідно з рахунками (повідомленнями) за спожиту електроенергію за вказаний період (а.с. 15, 19-21, 25, 26, 32). Оплату за неї не здійснювала, чим порушила свої зобов`язання за договором про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ «Полтаваенергозбут» в сумі 2954,52 грн. Це підтверджується розрахунком заборгованості по договору постачання електричної енергії постачальником №1260002574 (а. с.7). У зв`язку з наявністю заборгованості в сумі 2954,52 грн відповідачці 30.08.2024 позивачем було надіслано претензію про сплату заборгованості, вихідний лист № 03-39-23/685 (а. с. 33). Станом на момент звернення позивача із позовом до суду вказана заборгованість відповідачкою не погашена. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Положенням статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами статті 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено пунктом п`ятим частини другої статті сьомої Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами та у строки, встановленими відповідно до законодавства. Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про постачання електричної енергії, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Судом встановлено, що між сторонами - ТОВ ''Полтаваенергозбут'' та [PERSON] виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ ''Полтаваенергозбут'' продавав електричну енергію споживачу [PERSON] для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а споживач не оплачував постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії. Кошти за спожиті послуги нею в добровільному порядку не були сплачені у строки, визначені договором, у зв`язку із чим виникла заборгованість та розмір якої відповідачкою не були спростовані належними та допустимими доказами у справі. На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 2954,52 грн за період з 01.11.2022 до 01.08.2024. Згідно із частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що даний позов задоволено у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді фактично сплаченого позивачем судового збору у цій справі в розмірі 3028,00 грн (платіжні інструкції № 1060396 від 15.5.2024 та № 1100038 від 21.08.2024).

Outcome: approved