Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

20 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 25 жовтня 2019 року в сумі 20266 грн. 45 коп. Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 25 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на її поточний рахунок та зобов`язалася повернути кредит і\~сплачувати плату\~за користування\~ним відповідно\~до умов\~договору.\~27\~січня 2021\~року між\~Акціонерним товариством\~«Укрсиббанк» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Суперіум» було\~укладено договір\~факторингу №\~197,\~на підставі\~якого позивач\~набув право\~грошової вимоги\~до боржників,\~у тому\~числі і\~до відповідача\~за вказаним\~договором. Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання представник позивача не з`явилася, у позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов визнає. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Укрсиббанк» (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплачувати плату за користування ним відповідно до умов цього договору та Правил (а.с. 6 на звороті-8). Сума кредиту за договором становить 20260 грн. (пункт 3.1. договору). Згідно із пунктом 3.3. договору кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 20000 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний рахунок позичальника [NUMBER] , відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку; в сумі 260 грн. на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника, укладеного 25 жовтня 2019 року з Приватним акціонерним товариством «СК «Кардіф». Відповідно до пункту 3.5. договору позичальник зобов?язується повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до Графіка платежів, що викладений у Додатку № 1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернутий не пізніше 25 квітня 2021 року. Згідно із пунктом 3.6. договору розмір ануїтетного платежу становить: 1814 грн. Розмір останнього ануїтетного платежу може відрізнятися від розміру попередніх платежів. Відповідно до пункту 3.8. договору процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 67% річних. За користування\~кредитними коштами\~за кредитом\~понад встановлений договором термін процентна ставка встановлюється в розмірі 74% річних. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу, встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості (пункт 3.9. договору). У пункті 3.11. договору визначено, що позичальник сплачує банку комісії відповідно до умов цього договору та додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Так, у додатку № 1 до договору № 9576523100025 від 25 жовтня 2019 року, зокрема, визначена комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні чергового платежу в розмірі 500 грн. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє клієнта шляхом оголошення на сайті банку, а також комісія за розрахунково-касове обслуговування (РКО) згідно із тарифами банку. Крім того, у пункті 2.2. договору встановлено, що у випадках, передбачених цим договором (пункт 4.1.) банк відкриває позичальнику поточний картковий рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування на умовах Правил. Згідно із пунктом 4.1. договору банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плану картка з лімітом «Шоппінг картка», розміщеного на сайті w.my.Ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, окремий поточний рахунок [NUMBER] , до якого випускається платіжна картка у національній валюті України, який використовується та обслуговується згідно цього договору та Правил. Сторони також домовились, що цей договір містить заяву позичальника на відкриття карткового рахунку і подання окремої заяви не вимагається. Сторони домовилися, що банк може надати позичальнику додатковий кредит (кредитну картку) шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку позичальника на наступних умовах: ліміт кредитування встановлюється в розмірі 50000 грн.; строк дії ліміту кредитування - 24 місяці з дати встановлення ліміту (з можливістю подальшої пролонгації); процентна ставка на суму кредитної заборгованості за операціями отримання готівки та процентна ставка на суму кредитної заборгованості за безготівковими операціями становить 55% річних; комісія за розрахунково-касове обслуговування у відповідності до тарифного плану; комісія за надання послуг з управління кредитом при прострочені сплати платежу до 500 грн. Банк має право не застосовувати цю комісію або застосовувати не в повній мірі, про що банк повідомляє клієнта шляхом розміщення оголошення на сайті банку (пункт 4.2.1. договору). Також,\~до вказаного\~договору між Акціонерним\~товариством «Укрсиббанк»\~та відповідачем 08 травня 2020 року, 15 червня 2020 року та 18 червня 2020 року було укладено додаткові угоди (а.с. 14, 15, 16), які підписані відповідачем за допомогою ОТР з використанням системи дистанційного обслуговування UKRSIB online. Відповідно до даних додаткових угод сторони погодили перенесення чергових ануїтетних платежів за квітень, травень, червень 2020 року та травень, червень, липень 2021 року, у зв`язку з чим було збільшено строк кредитування відповідно на кількість перенесених платежів. 27\~січня 2021\~року між\~Акціонерним товариством\~«Укрсиббанк» (клієнт)\~та Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Суперіум»\~(фактор)\~було укладено\~договір факторингу\~№ 197 (а.с. 17-19). Згідно із пунктом 2.1. вказаного договору за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені у реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді (пункт 2.2. договору). Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання акту приймання-передачі права вимоги (додаток 2 до цього договору), за умови сплати фактором суми фінансування у порядку, визначеному договором. Після підписання акту приймання-передачі права вимоги клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами, за якими право вимоги перейшло до фактора. Копією платіжного доручення № 284 від 27 січня 2021 року підтверджується сплата Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Суперіум» Акціонерному товариству «Укрсиббанк» 718266 грн. 15 коп. згідно з договором факторингу № 197 від 27 січня 2021 року (а.с. 25). З копії Реєстру боржників до договору факторингу № 197 від 27\~січня 2021\~року слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Суперіум» набуло право вимоги, зокрема, до [PERSON] за договором № 95765231000 від 25 жовтня 2019 року в сумі 20266 грн. 45 коп. (а.с. 19 на звороті-24). Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до частини першої статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Положеннями статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги (27 січня 2021 року) у неї утворилася заборгованість у сумі 20266 грн. 45 коп., до якої входить: 13564 грн. 99 коп. - заборгованість за основним боргом; 6701 грн. 46 коп. заборгованість за процентами (а.с. 27). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк». Пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до частини шостої статті 263 ЦПК України якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вказаних обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, а також те, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також,\~за положеннями\~частини першої\~статті 142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved