Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

26.03.2024 представник позивача Гончарова У.І., від імені\~ АТ «Кредобанк»,\~ що знаходиться в м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, звернулася до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , які зареєстровані та проживають\~ за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором № іро27398 у розмірі 1 095 589,10 грн. та сплачений судовий збір. Мотивує тим, що 16.09.2021 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №іро27398, за умовами якого позичальнику надаються кошти в розмірі 858 600,00 грн. на строк до 15.09.2028, на цілі визначені у п. 2.2. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 12,66% річних. У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу [PERSON] \~ зобов`язана достроково погасити кредит та інші нарахування. З метою забезпечення виконання зобов`язань по даному кредитному договору 16.09.2021між позивачем та [PERSON] укладений договір поруки за умовами якого останній відповідає, як солідарний боржник. Позичальник не виконує належним чином своїх зобов`язань, а тому у неї\~ утворилася заборгованість в розмірі 1 095 589,10 грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом (тіло) у розмірі 826 811,19 грн., прострочених процентів за основним боргом у розмірі 217 697,11 грн. та комісії у розмірі 51 080,80 грн.. На адресу боржників 01.12.2023\~ та 28.02.2024 направлені досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, які залишилися без реагування. АТ «Кредобанк» вчинило всі необхідні дії для досудового врегулювання спору. Відповідачі надали відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що до 24.02.2024 погашення кредиту відбувалось вчасно, сплачували по 7000 грн., а після 24.02.2024 у зв`язку з військовим станом в Україні\~ вони не могли повністю сплачувати суму кредиту у зв`язку з закриттям підприємства, (за місцем роботи [PERSON] ), а сплачували кредит\~ по мірі можливості і ці сплати були меншими ніж передбачено графіком. 09.04.2024 вони звернулися до відділення банку в м. Київ з заявою про надання канікул за реструктуризацією кредиту на дванадцять місяців, так як відповідач [PERSON] має статус біженки в Литві, місце роботи, а тому має змогу гасити кредит. Позов не визнають, оскільки в країні введено воєнний стан, а це є форс-мажорною обставиною. Відповідно до п.5.6.5 кредитного договору виконання за ст. 617 ЦК України зобов`язання\~ сторін за договором\~ продовжується на період дії таких обставин. До відзиву долучено: копію довідки ТОВ «ІС-МЕТ» № 2 від 17.06.2022 про те, що підприємство на даний час не працює, так як на території України з 24.02.2022 ведуться військові дії. [PERSON] з 01.03.2022 по даний час знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати; копію наказу № 20-к/тр від 15.09.2022 про звільнення [PERSON] відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України; копію довідки від 21.04.2022 № 2613-7000885296 про взяття [PERSON] на облік внутрішньо переміщеної особи; копію листа НБУ від 23.08.2022 в якому зазначено, що питання врегулювання/прощення кредитної заборгованості вирішується з кредитором шляхом переговорів у порядку, передбаченому договорами; копію листа позивача від\~ 25.03.2024 № 13/1-92/1, в якому зазначено, що існування форс-мажорних обставин або ж обставин непереборної сили звільняє боржника лише від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, тобто від сплати пені, але не звільняє від обов`язку його виконання. Представник позивача\~ надала відповідь на відзив, в якій просить поновити строк для подання відповіді на відзив, прийняти її та позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Суд не бере до уваги надану представником позивача відповідь на відзив, оскільки як вбачається із матеріалів справи відзив позивачу був направлений\~ відповідачами 12.04.2024, отриманий 17.04.2024, як зазначено представником позивача у відповіді на відзив, а до суду через систему «Електронний суд» відповідь на відзив надійшла 24.05.2024, у відповіді на відзив представником позивача не обґрунтовано підстав про поновлення строку\~ та не надано доказів поважності причин такого пропуску. Відповідачі надали заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначили, що відповідь на відзив позивачем подана з порушенням строку, передбачених ст.179 ЦПК України, тому просять вказаний строк позивачу не поновлювати, так як позивач не вказує жодної поважної причини його пропуску. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, зазначила, що прострочена частина заборгованості не була погашена протягом двох місяців, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі щодо задоволення позовних вимог заперечували з підстав викладених у відзиві. Крім того, вважають нарахування комісії в розмірі 51080,80грн. неправомірною. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 16 вересня 2021 року [PERSON] уклала з ПАТ «Кредобанк» кредитний договір №іро27398, за умовами якого позичальнику надаються кошти в розмірі 858 600,00 грн. на строк до 15.09.2028, на цілі визначені у п. 2.2. Кредитного договору, змінювана процентна ставка за користування кредитом становить 12,66% річних (п. 3.5) Згідно з п. 4.9 договору від 16.09.2021 №іро27398 банк у випадках передбачених п. 2.9 цього кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) право банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим кредитним договором виникає, у разі прострочення сплати процентів, комісій, інших платежів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на три календарні місяці(а.с.5-12). Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між АТ «Кредобанк» та [PERSON] 16.09.2021 було укладено договір поруки (а.с.32). 25.07.2022 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений додатковий договір № 1 до Кредитного договору №іро27398 від 16.09.2021 шляхом підписання нового графіку, відповідно до якого сторони погодили змінити порядок погашення позичальником заборгованості\~ за Кредитним договором (а.с.13,14). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 01.03.2024 [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 095 589,10 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 826 811,19 грн., суми заборгованості за відсотками у розмірі 217 697,11 грн. та суми заборгованості за комісіями у розмірі 51 080,80 грн. Відповідно до меморіального ордеру №53329138 від 16.09.2021 АТ «Кредобанк» 16.09.2021 перераховано кошти на суму 858 600,00 грн., призначення платежу: оплата за нерухомість, згідно договору купівлі-продажу від 16.09.2021 (а.с.19).\~ Згідно виписки по особовим рахункам [PERSON] з 16.09.2021 по 01.03.2024\~ здійснювались платежі для погашення кредиту (а.с.20-21). 01.12.2023 № 85-14489626/23 та 28.02.2024 № 85-14489626/1/23 на адресу відповідачів направлені досудові вимоги з пропозицією повернути заборгованість за кредитним договором. Вказані обставини підтверджується списком згрупованих відправлень та описом вкладення у цінні листи (а.с.22-26). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Крім того, згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Встановлено, що відповідачі не виконали належним чином зобов`язання перед АТ «Кредобанк» та не повернули отримані [PERSON] кошти та проценти, на що позивач розраховував при укладенні кредитного договору. Тому у відповідачів утворилася заборгованість у розмірі 1 095 589,10грн., яка складається з простроченої заборгованості за основним договором (тіло) - 826 811,19 грн., прострочених процентів за основним боргом - 217 697,11 грн. та суми заборгованості за комісіями - 51 080,80 грн.. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, АТ «Кредобанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником та поручителем обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ним. З урахуванням вище викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №іро27398 від 16.09.2021 в сумі 1 044 508,30 грн., з яких: 826 811,19 грн. прострочена заборгованість за основним боргом (тіло) та 217 697,11 грн. прострочені проценти за основним боргом. Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості за комісією, то суд вважає, що ця вимога не є правомірною, оскільки у Постанові від 13.07.2022 у справі №363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитора фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача встановлено, що позивачем нараховано відповідачеві суму заборгованості\~ за комісією\~ без зазначення, які саме дії кредитора входять до такого обслуговування, яку позивач просить стягнути з відповідачів - підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідачів на користь позивача комісії за договором суд не вбачає. Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Щодо твердження відповідачів\~ про неможливість виконання кредитних зобов`язань\~ через наявність форс-мажорних обставин суд зазначає наступне. Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно із ч.3 ст.14 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні»\~ Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 дійшов висновку, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 ГК та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні"). 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан. ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Відтак, доказів про неможливість виконання кредитних зобов`язань\~ через наявність форс-мажорних обставин відповідачами суду не надано. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 16433,85грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів в дольовому порядку на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 15666,38 грн., тобто по 7832,69 грн. з кожного.

Outcome: partial