Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Позивач АТ\~«Акцент-Банк»\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості,\~посилаючись на\~те,\~що 01.09.2021\~відповідачка приєдналася\~до Умов\~та Правил\~надання банківських\~послуг в\~АТ «Акцент\~-\~Банк» з\~метою отримання\~банківських послуг\~та відкриття\~банківського рахунку,\~на підставі\~яких отримала\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~рахунок зі\~сплатою процентів\~за користування\~кредитом у\~розмірі 40,8\~%\~на рік\~на суму\~залишку заборгованості\~за кредитом\~та видано\~платіжну картку.\~Відповідач підтвердив\~свою згоду\~на те,\~що підписана\~ним Заява-Анкета\~разом з\~Умовами та\~правилами,\~які викладені\~на банківському\~сайті https://a-bank.com.ua/terms,\~складає між\~ним та\~Банком кредитний\~договір,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Всі основні\~умови кредитування\~доведені відповідачеві,\~про що\~свідчить його\~підпис в\~паспорті споживчого\~кредиту за\~програмою «Кредитна\~карта».\~Позивач\~свої зобов`язання\~за\~договором\~ виконав\~в\~повному обсязі,\~а\~саме\~надав відповідачу\~кредит\~(встановив\~кредитний\~ліміт)\~у\~розмірі,\~відповідно\~до\~умов договору. Відповідач\~своєчасно\~не\~здійснював погашення\~заборгованості\~за\~кредитом,\~відсотками,\~а\~також\~іншими витратами\~відповідно\~до\~умов договору,\~що\~має\~відображення у\~розрахунку\~заборгованості\~за договором.\~Таким\~чином,\~у\~порушення\~умов кредитного\~договору,\~а\~також\~ст.\~ст.\~509,\~526,\~1054\~ЦК\~України,\~відповідач\~зобов`язання\~за\~вказаним\~договором не\~виконала. У\~зв`язку\~з\~порушеннями\~зобов`язань\~за\~кредитним\~договором відповідач\~станом\~на\~30.05.2024\~року\~має\~заборгованість 90560,91\~грн.,\~яка\~складається\~з наступного:\~59898,78\~грн\~-\~заборгованість\~за\~кредитом,\~30662,13\~грн.\~-\~заборгованість\~по\~відсоткам. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяте на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Акцент-Банк». В зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 дану справу було направлено за підсудністю до Карлівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 16.08.2024 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 18.09.2024 представником відповідача адвокатом Штепа Д.Ю. через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовти у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи користування карткою «Зелена» та Умови та правила надання банківський послуг, які додані до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, які додані до позовної заяви, розмірі і порядках нарахування. Вказав, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «АЦЕНТ БАНК» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування. Зазначив, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 вказано, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем, не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. А отже, у позивача відсутні підстави для стягнення відсотків по користуванню кредитом у розмірі 30662,13 грн., оскільки розмір таких відсотків не був погоджений сторонами. Щодо заборгованості за кредитом у розмірі 59898,78 грн. зазначає, що [PERSON] отримала 01.09.2021 кредит у розмірі 5000,00 грн, що не заперечується відповідачем. В той же час, грошові кошти в розмірі 5000,00 грн та 59900,00 грн. відповідачка не отримувала та не використовувала, що підтверджується випискою по картці від 30.05.2024. Згідно цієї виписки [PERSON] використала 4960,00 грн, а в рахунок повернення кредитних коштів сплатила 6493,36 грн, що на 1533,36 грн. більше, ніж було використано нею, тому вимога позивача по стягненню 59898,78 грн. з відповідача не підтверджується належними доказами. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 01.09.2021 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.8). На виконання умов анкети-заяви від 01.09.2021, банк відкрив [PERSON] рахунок № [NUMBER] та видав картку: № [NUMBER] , строком дії до жовтня 2027 року (а.с. 14). За період з 01.09.2021 по 30.05.2024 відповідачу 01.09.2021 о 13:45:10 год. встановлено ліміт 5000,00 грн, 01.09.2021 о 13:47:30 збільшено ліміт 5 000,00 грн, 29.03.2024 о 05:28:53 збільшено ліміт 59900,00 грн (довідка за лімітами, а.с.15). Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою по картці від 30.05.2024 року (рахунок № [NUMBER] ), де за період з 01.09.2021 року по 30.05.2024 року відповідачем було витрачено 97054,27 грн., сума зарахувань на картку склала 6493,36 грн, сума комісій 2206,86 грн (а.с. 11-13). Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 30.05.2024 року становить \~90560,91 грн., з яких: 59898,78 грн. заборгованість за кредитом; 30662,13 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 7). Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором\~є домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~Зміст договору\~становлять умови\~(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно з положеннями\~статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із Анкети-заяви позичальника від 01.09.2021 року в ній відсутні умови щодо строку дії, кредитного ліміту, розміру кредиту, відсоткової ставки, порядку та строків погашення заборгованості. АТ «АКЦЕНТ - БАНК», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав позичальник), стягнути відсотки. Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, позивач, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які розміщені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/term, а також на паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», яким визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення. До позовної заяви банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ - БАНК», розміщеного на сайті банку в розділі «Умови та правила», в яких не зазначено варіант їх редакції на відповідну дату. Суд констатує, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). За таких обставин, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та порядку їх сплати, подані банком Витяг з Умов та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, суд вважає, що матеріали справи не містять доказів, що саме ці Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, серед іншого вказував на те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Верховний Суд в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 зробив наступний правовий висновок: «Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту». У зазначеній постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19, про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Отже, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, суд дійшов висновку, що підписання Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», з огляду на його правову природу (це не частина кредитного договору, а спосіб повідомлення позикодавця кредитором про наявні пропозиції кредитування), його зміст, - не є підтвердженням досягнення між Банком та позичальником умов кредитування, в тому числі і щодо процентної ставки. Отже, сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами не підтверджує, що розмір процентної ставки за користування кредитними коштами та інші істотні умови були погоджені з відповідачем в момент укладення договору 01.09.2021 року. Що стосується наданого АТ «АКЦЕНТ - БАНК» паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором, суд зазначає наступне. Так, зміст поняття паспорту споживчого кредиту розкрито законодавцем у\~статті 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Тобто підписання позичальником паспорту споживчого кредиту свідчить про його ознайомлення з пропозиціям кредитодавця та виконання банком свого обов`язку з належного інформування клієнта про наявні кредитні портфелі, відповідно до вимог зазначеного\~Закону. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. За наведених обставин суд не приймає до уваги наявний в матеріалах справи паспорт споживчого кредитування, як доказ конкретних умов укладеного між сторонами кредитного договору стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом. Суд звертає увагу на те, що анкета-заява і паспорт споживчого кредиту дійсно підписані з використанням простого електронного підпису, тоді як Умови та правила і Тарифи по картці «Зелена» відповідачем не підписані взагалі. Таким чином, відсутні підстави стягувати з відповідача відсотки, які передбачені паспортом споживчого кредиту. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що це є самостійною правовою підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення відсотків. Крім того, на підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 01.09.2021 та виписки по картковому рахунку № [NUMBER] відповідача за період з 01.09.2021 по 30.05.2024, у відповідності до якого сума витрат склала 97054,27 грн., сума зарахувань 6493,36 грн., сума комісії 2206,86 грн. Загальна сума заборгованості станом на 30.05.2024 становить 90560,91 грн., з них 59898,78 заборгованість за кредитом, 30662,13грн заборгованість по відсотках. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що з виписки по карті вбачається, що загальний розмір кредитного ліміту, який використала [PERSON] склала 4960,00 грн, а в рахунок повернення кредитних коштів відповідачкою сплачено 6493,36 грн. Таким чином, фактичні використані кошти повернуті відповідачкою, підстав стягнення коштів не вбачається. Разом з тим, з розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що залишок заборгованості за тілом кредиту складає 0 грн, а залишок заборгованості за тілом кредиту (прострочений) 59898,78 грн. Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. У Анкеті - заяві позичальника від 01.09.2021 року плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування. Разом з тим, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача лише прострочене тіло кредиту. Отже, суд зауважує про безпідставність вимог про стягнення простроченого тіла кредиту через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті в Анкеті - заяві від 01.09.2011 року, оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 190/1419/19-ц (провадження №61-10096св20), від 04 листопада 2020 року у справі № 720/1394/19 (провадження № 61-8855св20). Отже, за таких умов, позовні вимоги банку про стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 59898,78 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Згідно з ч. 3 ст.\~12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, оскільки немає підстав для стягнення простроченого тіла кредиту та відсотків, а фактично використані кошти (тіло кредиту) відповідачем повернуто, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення із [PERSON] на користь АТ «АКЦЕНТ БАНК» заборгованості у повному обсязі. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed