Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.06.1994 Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстрував шлюб між позивачем і відповідачем, що засвідчено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя має спільну повнолітню дитину, [INFO] . У подружжя відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, різні погляди на життя. Позивач і відповідач спільного господарства не ведуть. Таким чином, шлюб має лише формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що наполягає на розірванні шлюбу, заперечує проти примирення та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин; не подала відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з оригіналом виданого Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 03.06.1994 зареєстрували шлюб, про що Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 328. Прізвище чоловіка після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище дружини - [PERSON] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що шлюбні та сімейні відносини між сторонами фактично припинені протягом тривалого часу. Зазначене підтвердив позивач у письмовій заяві, вказавши, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2023 року. Таким чином судом встановлено, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, та він не бажає примирення з відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України (СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що однією з основних засад шлюбу є добровільність шлюбу. Так, відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки позивач не просить стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати по справі, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі викладеного та

Outcome: approved