Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

22 серпня 2024 року до Франківського районного суду м. Львова надійшла указана позовна заява, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 12840,00 грн. заборгованості за кредитним договором №12.04.2024-100001636 від 12.04.2024. Позовна заява мотивована тим, що 12.04.2024 між позивачем та відповідачем укладено указаний кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,0 грн. на 42 календарних днів з кінцевим терміном повернення 23.05.2024, із сплатою процентів із розрахунку 2% в день. Свої зобов`язання позивач виконав повністю надавши відповідачу кредит. Однак відповідач не повернув своєчасно грошові кошти. Станом на 23.05.2024 відповідач має заборгованість за кредитним договором, яка становить 12840,00 грн., що складається із 6000,00 грн. тіла кредиту, 5640,00 грн. процентів та 1200,00 грн. неустойки. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.09.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання, призначене на 08.11.2024 учасники справи повторно не з`явились. Представник позивача у змісті позовної заяви просив про розгляд справи без його участі. Крім цього, зазначив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, скерованими на його зареєстроване місце проживання (штрихкодові ідентифікатори ПАТ «Укрпошта» 0600289135372, 0610200033771). Однак, такі повернулися на адресу суду без вручення у зв`язку із відсутністю адресата за указаною адресою. Між тим, неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідно до постанови Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, з`ясувавши доводи на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 12.04.2024 між сторонами укладений кредитний договір №12.04.2024-100001636 (надалі - кредитний договір). Договір укладено у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання електронним підписом позичальника, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора Е745 (а.с. 21-26). У кредитному договорі вказано реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів - 4731-21*3877 (а.с. 21). Відповідно до квитанції, сформованої через систему платежів LiqPay на підставі договору №12.04.2024-100001636 по платежу № ID платежу 2448983468, 12.04.2024 перераховано 6 000,00 грн. на платіжну карту заявника 4731-21*77 (а.с.28). Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становить 6 000,00 грн. (п. 2), строк кредитування - 42 дні з дати його надання (п. 3), дата повернення - 23.05.2024 (п. 4). Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - «первинний період») (п. 5). Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - «черговий період») (п. 6). Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 14 днів з дня отримання чергового траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 7). Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки «Економ» (п. 8). Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 2,33% = (5880,00/6000)/42х100% (п. 9). Неустойка: 150,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання /неналежного виконання/ кожного окремого зобов`язання, незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного/ зобов`язання (п. 15). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача перед позивачем, за період 12.04.2024 - 23.05.2024 становить 12 840,00 грн., що складається із: 6 000,00 грн. тіла кредиту, 5 640,00 грн. процентів та 1 200,00 грн. неустойки (а.с. 28). Оцінка суду. Правові відносини в сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно положень частин 3, 4, 6, 7 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається зі змісту кредитного договору, такий укладено у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», шляхом його підписання електронним підписом позичальника, з використанням позичальником одноразового ідентифікатора Е745 (а.с. 21-26). За змістом норм статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018р. у справі №444/9519/12, від 04 липня 2018р. у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018р. у справі №202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020р. у справі № 912/1120/16. Отже, оскільки, умовами кредитного договору, було визначено строк кредитування - 42 дні з 12.04.2024 по 23.05.2024, тому позивач має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 23.05.2024. Так, згідно з умовами укладеного кредитного договору, з урахуванням не виконаного відповідачем зобов`язання, розмір процентів за користування коштами повинен становити: за перші 14 днів за ставкою «ЕКОНОМ» - 1 680,00 грн. (6 000 : 100 * 2 * 14), починаючи з 15 по 42 день за ставкою «Стандарт» - 4 200 грн. (6 000 : 100 * 2,5 * 28), а всього 5 880,00 грн. (1 680 + 4 200). Перевірена судом сума узгоджується із розрахунком, наведеним у п. 9 кредитного договору. Проте, судом враховується указана в довідці розрахунку сума у розмірі 5 640,00 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача, разом із несплаченим тілом кредиту у сумі 6 000,00 грн., що разом становить 11 640,00 грн. У договорі погоджено розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, що становить 912,5 % річних, однак, позивач такі вимоги не заявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо іншої, заявленої суми до стягнення 1 200,00 грн. (12 840 - 6 000 - 5 640), що становить розмір неустойки, то указана вимога задоволенню не підлягає, зважаючи на таке. Відповідно до п. 18 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, в редакції Закону України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Станом на день звернення до суду з позовом у даній справі воєнний стан на території України діяв і продовжується на час прийняття рішення у справі. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено 2 422,40 грн. судового збору. Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 11 640,00 грн., що становить 90,65 % (11 640,00 х 100 % : 12 840,00), а тому судовий збір у пропорційному розмірі - 2 195,91 грн. потрібно покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial