Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У січні 2024 року Акціонерне товариство Ідея Банк звернулося до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 102319, 28 грн. та судовий збір у розмірі 2684, 00 грн. Свої вимоги представник мотивує тим, що 01.12.2020 року між АТ Ідея Банк та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Р24.21782.007224934. Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплесного банківського обслуговування фізичних осіб АТ Ідея Банк, яка розміщена на офіційному веб-сайті банку. Згідно з Кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 70857 грн. 00 коп., зі сплатою 1,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Станом на дату подання цієї заяви відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, в зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду. Остання сплата відповідачем/зарахування по кредитному договору здійснено 24.03.2023 року. Отже, сума боргу відповідача за Кредитним договором станом на 30.11.2023 року становить 102319, 28 грн., з яких: 55692 грн. 72 коп. прострочений борг, 1739 грн. 56 коп. прострочені проценти, 44887 грн. 00 коп. прострочена плата за обслуговування кредиту та сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 01 лютого 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 17 червня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За змістом ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 01 грудня 2020 року між Акціонерним товариством Ідея Банк та [PERSON] укладено договір кредиту та страхування №Р24.21782.007224934, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 70857 грн. 00 коп., строком на 60 місяців, зі сплатою 1,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів (а.с. 4). Згідно з паспорту споживчого кредиту сторонами погоджено встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості у вигляді 3,20 % середньомісячно від початкової суми кредиту, згідно з графіку в п. 5, починаючи з 4,07 % в перший місяць із зменшенням щомісячно на - 0,030 % до 2,3%. Відповідно до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, загальна вартість кредиту становить 222594,39 грн. АТ Ідея Банк виконало умови договору, перерахувавши на рахунок [PERSON] : [NUMBER] суму кредиту у розмірі 70857 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 65585 від 01 грудня 2020 року (а.с. 17). З виписки за вказаним вище рахунком видно, що частково погашав заборгованість за договором (а.с. 18-20). Однак, згідно з довідки-розрахунку, наданого АТ Ідея Банк, станом на 30 листопада 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість за договором кредиту та страхування №Р24.21782.007224934 від 01 грудня 2020 року у загальному розмірі 102319, 28 грн., з яких: - 0 грн.\~основний борг, - 55692, 72 грн. прострочений борг, - 1739, 56 грн. прострочені відсотки, - 44887 грн.\~прострочена плата за обслуговування кредиту (а.с. 21). 04 жовтня 2023 року на адресу [PERSON] позивачем направлялася вимога про усунення порушень кредитних зобов`язань, в якій банк просив достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами (а.с. 22-23). Частиною 1 статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частинами першою - третьої, п`ятою статті 203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частин 1 та 2 ст.\~11\~Закону України\~Про споживче\~кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст.\~12\~Закону України\~Про споживче\~кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Великої Палата Верховного Суду у усправі №496/3134/19 положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору, укладеного між АТ Ідея Банк та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що останньому встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована та прострочена плати за обслуговування кредиту в розмірі 44887 грн., не підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ Ідея банк та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 57432,28 грн. (102319,28 грн. (загальна заборгованість)\~44887 грн. (нарахована та прострочена плата за обслуговування кредиту) = 57432,28 грн.). Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1506, 54 грн. (з розрахунку 57432,28 грн./ 102319,28 грн. х 2684 = 1506, 54 грн.).

Outcome: partial