Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 14.08.2007 перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07.11.2023. Від шлюбу у них є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно коштів чи іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв`язку з наведеним, позивач просила суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але неменше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду від 07.10.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою витребувано з Мурованокуриловецької ДПІ ГУ ДПС у Вінницькій області інформацію про отримані [PERSON] , [INFO] , доходи (їх джерела, період та розмір) за період з 01.05.2023 року по теперішній час. Ухвалою суду від 16.10.2024 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 06.11.2024. 18.10.2024 на адресу суду надійшла витребувана інформація з ГУ ДПС у Вінницькій області (а.с.36-37). Позивач в судовому засіданні позов підтримала за обставин у ньому викладених, просила задоволити. Наголосила, що з травня 2023 року діти проживають лише з нею, відповідач проживає окремо, будь-якої участі у матеріальному утриманні дітей не приймає. Діти навчаються, через що потреба в коштів на їх утримання значна. Старша дочка є студенткою Вінницького медичного фахового коледжу ім. акад. Д.К. Заболотного, навчається на платній основі, молодша дочка навчається в 3-му класі, усі витратити по їх утриманню несе лише вона, але її доходів не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Відповідач позов визнав, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у заявленому позивачкою розмірі, вказав, що по мірі можливості допомагає дітям, однак на даний час він не працює, не має нерухомого майна та автомобіля, проживає в орендованому житлі. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 14 серпня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області №139/651/23 від 07 листопада 2023 року (а.с.11-12). У сторін є двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16,19). Діти зареєстровані і проживають з матір`ю в [ADDRESS] (а.с.10, 18, 20). Батько дітей - відповідач [PERSON] проживає окремо, коштів на утримання дітей не надає. Дитина [PERSON] є студенткою Вінницького медичного фахового коледжу ім.акад. Д.К. Заболотного, де навчається на платній основі, термін навчання - до 30.06.2027 року, загальний розмір плати за навчання становить 87 360 грн (а.с.23,24). Дитина Юлія навчається в 3-А класі ЗЗСО «Ліцей №1 селище Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.25). З довідки про доходи №103 від 23.09.2024 виданої Відділом освіти Мурованокуриловецької селищної ради загальна сума доходу [PERSON] за період з січня 2024 року по червень 2024 року становить 176095, 82 грн. (а.с.26). З Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору дохід відповідача [PERSON] за період з 2 кварталу 2023 року по 3 квартал 2024 року становить 105600,00 грн (а.с.36-37). Відповідно до ч. 1 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. А з урахуванням ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За таких обставин, суд вважає, що відповідач, відповідно до Закону, повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У зв`язку з тим, що позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у мінімальному розмірі передбаченому законом, відповідач з таким розміром аліментів погодився, суд вважає за можливе позов задоволити повністю та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у заявленому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача у розмірі, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", тобто в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved