Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача\~24.09.2024\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачки про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договорому розмірі 15719,16 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідачка 29.04.2020 уклала з ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» кредитний договір № 8334676593. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор відступає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення; сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» і позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № НІ/11/16-Ф. Згідно витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8334676593 від 29.04.2020 у розмірі 15719,16 грн, з яких 7259,08 грн заборгованість за тілом кредиту, 1200,83 грн заборгованість за відсотками, 7259,25 грн заборгованість за комісією. Просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором і витрати зі сплати судового збору та розглянути справу без участі представника позивача. \~ \~ \~ \~Відповідачка в поданій до суду заяві позов визнала частково щодо стягнення 7259,08 грн заборгованості за тілом кредиту та 1200,83 грн заборгованості за відсотками; просила відмовити у стягненні заборгованості по комісії в розмірі 7259,25 грн, оскільки згідно укладеного нею кредитного договору та паспорта споживчого кредиту вона не погоджувала сплату жодної комісії; проти часткового задоволення позову на суму 8459,91 грн не заперечувала, просила розстрочити сплату визначеного судом боргу на строк 10 місяців, оскільки вона є пенсіонеркою, мінімальна пенсія в розмірі 2720 грн є її єдиним доходом. Просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що 29.04.2020 відповідачка [PERSON] уклала з ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» кредитний договір № 8334676593, відповідно до якого фінансова компанія надала, а відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 16185,53 грн на строк 36 місяців зі сплатою процентів у розмірі 11,99 % річних від суми боргу, щомісячних процентів у розмірі 2,99 % від суми кредиту (а.с.6-7). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», первісний кредитор відступає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення; сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників (а.с.13-14). 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» і позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № НІ/11/16-Ф (а.с.15-17). Згідно витягу з реєстру прав вимог до договору факторингу № НІ/11/16-Ф від 28.02.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 8334676593 від 29.04.2020 у розмірі 15719,16 грн, з яких 7259,08 грн заборгованість за тілом кредиту, 1200,83 грн заборгованість за відсотками, 7259,25 грн заборгованість за комісією (а.с.18). Позивач заявив до стягнення з відповідачки заборгованість за кредитним договором станом на 31.07.2024 у розмірі 15719,16 грн, що складається із 7259,08 грн заборгованості за тілом кредиту, 1200,83 грн заборгованості за відсотками, 7259,25 грн заборгованості за комісією, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.12). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Суд уважає обґрунтованим покликання відповідачки на те, що вона не погоджувала сплату жодної комісії. Вказана обставина підтверджується кредитним договором і паспортом споживчого кредиту (а.с.6-7). З паспорта кредиту вбачається, що сторони не погоджували сплату платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обовязкові для укладання договору, тобто комісію за обслуговування кредиту. Суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 31.07.2024 у розмірі 15719,16 грн, з яких 7259,25 грн заборгованості за комісією, що ґрунтується на витязі з реєстру прав вимог до договору факторингу, не підтверджений належними і допустимими доказами. Позивач у порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності доказів на підтвердження обставини щодо наявності у відповідачки 7259,25 грн заборгованості за комісією. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість вимоги про стягнення з відповідачки 7259,25 грн заборгованості за комісією та часткове задоволення заявленого позову. Суд стягує з відповідачки на користь позивача 8459,91 грн заборгованості за кредитним договором, що складається із 7259,08 грн заборгованості за тілом кредиту та 1200,83 грн заборгованості за відсотками. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову на суму 8459,91 грн, що становить 53,82 % від заявленої суми позову (15719,16 грн), суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1629,67 грн. З огляду на положення п. 2 ч. 7 ст. 265, ч. 1 ст. 267 ЦПК України, з урахуванням скрутного матеріального становища відповідачки, єдиним доходом якої є пенсія в розмірі 2720 грн, суд уважає можливим розстрочити виконання судового рішення на десять місяців. На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: dismissed