Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

12 серпня 2024 року ТОВ «Хмельницькенергозбут» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 9\~461 грн. 04 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 11.06.2017 року прийнято\~Закон України «Про ринок електричної енергії», яким змінено засади регулювання взаємовідносин між споживачами електричної енергії (фізичними особами, фізичними особами-підприємцями та юридичними особами) з електропостачальниками, операторами систем розподілу та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії. З 01.01.2019 року позивач виконує функції постачальника універсальних послуг на території Хмельницької області. Взаємовідносини між побутовим споживачем і енергопостачальником регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКДРЕКП від 14.03.2018 року № 312. Постачання електричної енергії здійснюється у порядку, визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, на умовах договору, укладеного з електропостачальником. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється на основі Типового договору. Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник), укладається сторонами з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 Цивільного Кодексу України\~шляхом приєднання Споживача до умов вищезазначеного Договору. ТОВ «Хмельницькенергозбут» оприлюднило на офіційному вебсайті https://www.energo.km.ua типову форму договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційну пропозицію для побутових споживачів. [PERSON] є споживачем, що користується послугами з електропостачання, які надаються ТОВ «Хмельницькенергозбут» за адресою: [ADDRESS] . Фактом приєднання відповідача до Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який затверджено постановою НКДРЕКП від 14.03.2018 року № 312 є відкриття особового рахунку № [NUMBER] та фактичне споживання електричної енергії, а також Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Щомісяця позивачем нараховується відповідачу плата за надані послуги з електропостачання згідно обсягів наданих оператором системи розподілу. Обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. У відповідності п.4.19. ПРРЕЕ та п. 5.8 Типового Договору розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції). Однак, відповідач кошти за вказані послуги не сплачував, внаслідок чого за період з 01.01.2019 року по 30.01.2022 рік виникла заборгованість за надані послуги з електропостачання в розмірі 9 461 грн. 04 коп. ТОВ «Хмельницькенергозбут» належним чином і в повному обсязі виконав власні зобов`язання з постачання відповідачу електроенергії в належній кількості. Відповідач в свою чергу не дотримався умов договору та вимог чинного законодавства, не належним чином поставився до виконання своїх, як споживача електроенергії, обов`язків - не здійснював своєчасну оплату за спожиту електричну енергію. На підставі викладеного, ТОВ «Хмельницькенергозбут» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 9 461 грн. 04 коп., а також 3 028 грн. 00 коп. судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частинами першою, другої ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (частина третя ст. 714 ЦК України). Частиною другою ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що відносини між основним споживачем та користувачами, що живляться від його мереж, та оператором системи розподілу та/або оператором системи передачі регулюються кодексом систем розподілу, кодексом системи передачі, правилами роздрібного ринку та договорами, укладеними на їх основі. За змістом частини першої ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Підпунктами 1, 2, 3 пункту 5.5.5 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Відповідно до частини третьої ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу. У зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг, яким є ТОВ «Хмельницькенергозбут», згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» № 429 від 14.06.2018 року, здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією. Зазначеним пунктом також передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Порядок розрахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є невід`ємним додатком № 3 до договору. Останнім встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії. Згідно з пунктом 4.13 «Правил роздрібного ринку електричної енергії» затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа). Так, судом встановлено із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] . Згідно зі ст.ст. 319, 322, 509, 526, 610, 611 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається із довідки-розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] від 05.07.2024 року заборгованість за спожиту електроенергію розрахована за період з 01.01.2019 року по 30.01.2022 року у сумі 9 461 грн. 04 коп. У довідці-розрахунку наведені показники лічильника і тарифи, за якими обрахована вартість спожитої електроенергії. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що сформовані платіжні документи за вказаний період не відповідають нормам закону, яким врегульований порядок нарахування плати за спожиту електроенергію. Крім того, з постанови Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18) вбачається, що згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 8.6.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП 14.03.2018 № 311, індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо своєчасного та систематичного, у відповідності до вказаних вище норм Закону, подання відповідачем показників використаної електроенергії. Пунктом 5 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У частині першій ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач користується послугами позивача, разом з тим розрахунки з оплати спожитої електроенергії не проводить, внаслідок чого за період з 01.01.2019 року по 30.01.2022 року утворилась заборгованість в сумі року у сумі 9 461 грн. 04 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТзОВ «Хмельницькенергозбут». Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~сплачений позивачем судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved