Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ципліцький Д. О. у вересні 2023 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця, згідно прохальної частини якого просить суд стягнути з Харківської міської ради на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 1916075, 79 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Вимоги позову обґрунтовує тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 у справі №638/18056/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 12.02.2010 станом на 20.11.2019 у сумі 1906470, 79 грн., з яких: 200892, 60 грн. сума позики, 1645310, 41 грн. проценти за користування грошовими коштами, 20089, 26 грн. збитки, 40178, 52 грн. неустойка, а також судовий збір у розмірі 9605, 00 грн. Після набрання рішенням законної сили 19.08.2020 приватним виконавцем Бабенком Д. А. відкрито виконавчі провадження з примусового виконання вказаного рішення. Єдиним спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , була [PERSON] , яка відмовилася від спадщини, тобто спадкоємці за законом або заповітом відсутні. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 у справі №638/8998/21 заяву [PERSON] задоволено, визнано спадщину [PERSON] , яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відумерлою та передано у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради. Позивач вважає, що оскільки його вимоги як кредитора не були задоволені боржником за час його життя, спадщина боржника визнана відумерлою та передана у комунальну власність, то відповідні вимоги мають бути задоволені в межах вартості набутого територіальною громадою майна, тобто обов`язок з повернення заборгованості [PERSON] на користь позивача покладається на Харківську міську раду в повному обсязі, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно звіту про оцінку від 15.02.2021 №616, вартість житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 913076, 00 грн. Згідно звіту про оцінку від 15.02.2021 №617, вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 1003000, 00 грн. Тобто загальна вартість відумерлої спадщини, що відійшла за рішенням суду на користь територіальної громади складає 1916076, 00 грн., а загальна сума боргу [PERSON] перед [PERSON] складає 1916076, 79 грн. З урахуванням наведеного, просить суд позов задовольнити. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.10.2023 відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 закрито підготовче провадження по справі за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця, справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] адвокат Ципліцький Д. О. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судове засідання без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши доводи учасників справи, викладені у письмових заявах по суті справи, та надані під час судового розгляду, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 12.02.2010 станом на 20.11.2019 у сумі 1906470, 79 грн., з яких: 200892, 60 грн. сума позики, 1645310, 41 грн. проценти за користування грошовими коштами, 20089, 26 грн. збитки, 40178, 52 грн. неустойка, а також судовий збір у розмірі 9605, 00 грн. (справа №638/18056/19, головуючий суддя Семіряд І. В.). Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень вказане судове рішення набрало законної сили 07.08.2020. 01.06.2020 боржник за вказаним судовим рішенням [PERSON] померла. Позивачем надано лист приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Глущенко І. Ю. за вих. №59/02-14 від 22.06.2020, з якого вбачається, що претензія кредитора [PERSON] від 16.06.2020 до спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] , нотаріусом отримана та зареєстрована в Журналі реєстрації вхідних документів за №397/02-14 від 16.06.2020 та в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №61, а також додана до заведеної спадкової справи №19/2020. Про наявність претензії [PERSON] , як кредитора по заборгованості [PERSON] , приватним нотаріусом повідомлено спадкоємцям, а також роз`яснено щодо їх обов`язків згідно ст. 1282 ЦК України. Як встановлено судом, [PERSON] 27.01.2020 на випадок своєї смерті зробила розпорядження належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія заповіту від 27.01.2020, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І. Ю., наявна в матеріалах справи. Однак, в подальшому, [PERSON] , на користь якої було вчинено заповіт, подала заяву про відкликання своєї заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та відмовилась від неї. Судом досліджено та перевірено наведені позивачем обставини щодо набуття права власності Харківською міською радою на спадщину за померлою [PERSON] . Так, відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Харківська міська рада, про визнання спадщини відумерлою задоволено: визнано спадщину [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відумерлою та передано у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ЄДРПОУ 04059243) (справа №638/8998/21, головуючий суддя Яковлева В. М.). Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 22.05.2023 апеляційну скаргу представника Харківської міської ради визнано неподаною та повернуто скаржнику. Статтею 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, та обставина, що спадщину [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнано відумерлою та передано у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради у даній справі є преюдиційною та доказуванню не підлягає. Матеріали справи містять звіти про оцінку ринкової вартості нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Так, згідно звіту про оцінку ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 09.02.2021, ринкова вартість житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, загальною площею 53, 6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.0.2021 без ПДВ складає 913076, 00 грн., що за курсом НБУ складає 33004 дол. США. Згідно звіту про оцінку ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 09.02.2021, ринкова вартість квартири, загальною площею 35, 1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.02.2021 без ПДВ складає 1003000, 00 грн., що за курсом НБУ складає 36255 дол. США. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів: витребувано з архіву Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи №638/18056/19, а також витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Цимбала С. В. актуальну (станом на день виконання ухвали суду) інформацію про виконавче провадження №62861857 (боржник [PERSON] , стягувач [PERSON] , з примусового виконання виконавчого листа, виданого 07.08.2020 за №638/18056/19). Згідно інформації, наданої приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Цимбалом С. В. на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2024, 16.12.2020 до матеріалів виконавчого провадження долучено акт приватного нотаріуса ХМНО Глущенко І. Ю. від 10.12.2020, яким повідомлено про відкликання заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та відмову від спадщини. Також повідомлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.01.2021 відмовлено у задоволенні заяви приватного виконавця Бабенко Д. А. про заміну сторони виконавчого провадження, а ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви приватного виконавця про зміну способу виконання судового рішення в порядку ст. 435 ЦПК. Як вбачається із вимоги кредитора в порядку статті 1277 ЦК України, [PERSON] 01.09.2023 звернувся до Харківського міського голови та просив задовольнити його вимоги в межах вартості набутого територіальною громадою майна. Вказану вимогу Харківська міська рада отримала 01.09.2023, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп, однак задоволена не була, доказів протилежного суду не надано. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Питання юридичної долі відумерлої спадщини врегульовано приписами ст. 1277 ЦК України. Згідно ч. 4 ст. 1277 ЦК України територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них. Згідно зі ст. 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 1,2 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до ч 1. ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. З урахуванням встановлених обставин у справі, а також норм матеріального права, суд приходить до висновку, що позивачем вірно обрано спосіб захисту свого права, адже територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредитора спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Розмір заборгованості боржника встановлений заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 у справі №638/18056/19, яке в силу статті 18 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. До обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі №615/473/20 (провадження №61-9358св21) зазначено, що одним із основних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, закріплений у статтях 12, 81 ЦПК України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ураховуючи предмет спору у зазначеній справі, до обов`язку позивача як кредитора спадкодавця належить доказування обставин щодо розміру заборгованості боржника на день відкриття спадщини, наявність спадкоємців боржника, дотримання кредитором строку, визначеного статтею 1281 ЦК України, звернення з вимогою до спадкоємців боржника, а до обов`язку спадкоємця позичальника, у разі заперечення проти заявлених вимог, належить обов`язок доведення розміру та вартості успадкованого ним майна. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Матеріали справи містять звіти про оцінку ринкової вартості нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Так, згідно звіту про оцінку ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 09.02.2021, ринкова вартість житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, загальною площею 53, 6 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.02.2021 без ПДВ складає 913076, 00 грн., що за курсом НБУ складає 33004 дол. США. Згідно звіту про оцінку ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» від 09.02.2021, ринкова вартість квартири, загальною площею 35, 1 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , станом на 09.02.2021 без ПДВ складає 1003000, 00 грн., що за курсом НБУ складає 36255 дол. США. \~ \~ \~ \~Тобто, загальна вартість нерухомого майна, що належало померлій [PERSON] , складає 1\~916\~076, 00 грн., в той час як рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 стягнуто з неї на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 1\~906\~470, 79 грн. та судовий збір у розмірі 9 605, 00 грн., що загалом складає 1\~916\~075, 79 грн. Представником відповідача не спростовано доводи позивача щодо вартості спадкового майна. Крім того, судом досліджено актуальні відомості щодо права власності на майно, яке визнано відумерлою спадщиною, та встановлено наступне. Так, відповідно до інформаційної довідки №372888562 від 04.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 01.12.2001 за реєстром №5288. Відповідно до інформаційної довідки №372885159 від 04.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, б/н від 12.03.2010. Суд наголошує, що та обставина, що територіальна громада м. Харкова в особі Харківської міської ради не прийняла у комунальну власність вищевказану відумерлу спадщину та не зареєструвала за собою право у встановленому законом порядку, не спростовує того факту, що саме Харківська міська рада є її власником, оскільки право власності на відумерлу спадщину перейшло до цього органу місцевого самоврядування в силу вимог статті 1277 ЦК України. Більш того, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved