Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Другої вінницької державної нотаріальної контори про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині. Свої вимоги мотивує тим, що з 09.10.2009 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] За життя ним було складено заповіт, згідно з яким усе своє майно [PERSON] заповів дружині позивачу [PERSON] до складу якого входять: частки квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 2,07 га, розташована на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області та інше. До кола першої черги спадкоємців [PERSON] , крім позивача, входить також його дочка [PERSON] , яка також є власником частки квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] , яка залишилась їй в спадок після смерті матері. Як позивач, так і відповідач подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Незважаючи на наявність заповіту відповідач претендує на обов`язкову частку в спадщині, так як є пенсіонером. Розмір її обов`язкової частки в спадщині складає . 02.05.2023 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 134/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивач зазначила про те, що між відповідачем та спадкодавцем протягом останніх 15 років склались вкрай неприязні відносини. Приблизно в 2008-2010 роках відповідач [PERSON] самовільно, без дозволу батька зняла з депозитного рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» грошові кошти еквівалентні 6000,00 доларів США. У зв`язку з тим, що [PERSON] тоді ще довіряв дочці, то при відкритті в банку депозиту надав їй право розпорядження коштами, на випадок якщо з ним щось станеться. Однак [PERSON] , незважаючи на заборону батька без його дозволу, зняла усі кошти та розпорядилась ними на власний розсуд. Після цих подій відношення [PERSON] до своєї дочки стало вкрай негативним, тому що вона нічого йому не повернула. Більш того, протягом тривалого часу [PERSON] , користуючись безпомічністю батька, відбирала у нього пенсію. Лише після наполегливого втручання позивача той припинив віддавати свою пенсію дочці. Останні п`ять років життя [PERSON] відповідач взагалі не приймала ніякої участі в житті батька та не спілкувалась з ним. [PERSON] фактом відношення відповідача до спадкодавця є й те, що вона, а також її донька (онука [PERSON] ) навіть не прийшли на його поховання. Не були вони і на поминальних обідах. Також вони жодним чином не приймали участі у витратах, пов`язаних з похованням та поминальною церемонією, поминальними обідами, тощо. Всі витрати щодо поховання [PERSON] та поминальних обідів понесла позивач. Негативний характер відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем, наявність неприязних стосунків у зв`язку з аморальною поведінкою спадкоємця, а також те, що відповідач ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, підтверджується відповідними доказами та судовими справами (судовими рішеннями), в тому числі звукозаписами судових засідань, де [PERSON] та [PERSON] висловлювали свої позиції та підтверджували наявність неприязних відносин. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2019 року в справі 127/25517/19 позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] , щомісячно аліменти на утримання непрацездатного батька [PERSON] в розмірі 1500 грн., починаючи з 16.09.2019 року, і довічно. Незважаючи на це відповідач не виконувала свого обов`язку з виплати аліментів батькові, в результаті чого утворилась заборгованість з 01.01.2021 року по 31.01.2023 року в розмірі 35100,00 грн. До дня смерті [PERSON] вказану заборгованість відповідач так і не сплатила та на день смерті вона збільшилась, за останні 2 роки життя [PERSON] , коли він саме через похилий він і стан здоров`я потребував матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] сплатила йому лише 2400,00 грн. Позивач зазначає те, що [PERSON] постійно проживала та проживає з родиною (чоловіком та донькою) за адресою [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться в її володінні та вона є наймачем вказаного помешкання. Ще в 2015 році відповідач знала про те, що спадкодавець [PERSON] тяжко хворий і що у нього пухлина в передміхуровій залозі та підозра на злоякісні метастази, тобто безпорадний стан спадкодавця [PERSON] , однак вона свідомо ухилялась від надання йому допомоги Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача з позовною вимогою про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині в 10 разів, та визначити її як 1/40. Ухвалою суду від 09.10.2023 р. вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку загального позовного провадження. Також запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. Ухвалою суду від 09.10.2023 р. витребувано докази в справі. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статями 1233-1236\~ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, якою право на заповіт здійснюється особисто. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині встановлюється на час відкриття спадщини. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Статями 1268,\~1269\~ЦК України передбачено те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Право на обов`язкову частку це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (ст. 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту.\~ З огляду на вищевикладені норми Закону, суд вважає, що обов`язкова частка у спадщині по суті єдине правило, що обмежує свободу заповіту в цивільному праві.\~ЦК України виходить з того, що обов`язкова частка формується з усього спадкового майна. Суб`єкти права на обов`язкову частку спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Це означає, що розмір обов`язкової частки визначається за рахунок усього спадкового майна, не розділяючи його на майно, охоплене заповітом і майно, що не охоплене ним. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшеним судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14.03.2023 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). Шлюб між позивачем [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 09.10. 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 15.03.2023 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). За життя [PERSON] 03.11.2022 року було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори, яким [PERSON] усе своє майно заповів дружині [PERSON] . До складу спадкового майна входять: частки квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 2,07 га, розташована на території Глибочанської сільської ради Тростянецького району Вінницької області; інше. До кола першої черги спадкоємців [PERSON] , крім позивача, входить також його дочка [PERSON] , [INFO] , прож. [ADDRESS] . Вона також є власником частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка залишилась їй в спадок після смерті матері. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає, що стверджується матеріалами справи. 02.05.2023 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу (номер в Спадковому реєстрі 70591896, номер у нотаріуса 134/2023) щодо спадкодавця [PERSON] . Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК України розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин по справі, які мають істотне значення по справі. Як роз`яснено в Пленуму Верховного суду України в п. 19 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд може зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Так, між відповідачем та спадкодавцем протягом останніх 15 років склались вкрай неприязні відносини. Приблизно в 2008-2010 роках відповідач [PERSON] самовільно, без дозволу батька, зняла з депозитного рахунку в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» грошові кошти еквівалентні 6000,00 доларів США. У зв`язку з тим, що [PERSON] тоді ще довіряв дочці, то при відкритті в банку депозиту надав їй право розпорядження коштами, на випадок якщо з ним щось станеться. Однак [PERSON] , незважаючи на заборону батька без його дозволу, зняла усі кошти та розпорядилась ними на власний розсуд. Після цих подій відношення [PERSON] до своєї дочки стало вкрай негативним, тому що жодних коштів вона йому не повернула. Більш того, протягом тривалого часу [PERSON] , користуючись безпомічністю батька, відбирала у нього пенсію. Лише після наполегливого втручання позивача [PERSON] припинив віддавати свою пенсію дочці. Останні п`ять років життя [PERSON] відповідач не приймала ніякої участі в житті батька та не спілкувалась з ним. Позивач вказує й на те, що відповідач, а також її дочка (онука [PERSON] ) навіть не прийшли на його поховання. Не були вони і на поминальних обідах. Також вони жодним чином не приймали участі у витратах, пов`язаних з похованням та поминальною церемонією, поминальними обідами, тощо. Всі витрати щодо поховання [PERSON] та поминальних обідів понесла позивач. Негативний характер відносин між спадкоємцем [PERSON] та спадкодавцем, наявність неприязних стосунків у зв`язку з аморальною поведінкою спадкоємця, а також те, що відповідач ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані, підтверджується відповідними доказами та доказами в судових справах, в тому числі звукозаписами судових засідань, де [PERSON] та [PERSON] висловлювали свою позицію та підтверджували наявність неприязних відносин. 26.05.2015 року [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до батька [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, що розташована за адресою : [ADDRESS] . В позовній заяві відповідач вказувала на те, що між нею та батьком відбуваються скандали. В межах вказаної справи вона подала заяву про забезпечення позову, з проханням накладення арешту на квартиру, в якій вказувала, що батько є особою похилого віку та часто хворіє. В спілкуванні батько повідомив їй, що потребує дороговартісної операції за кордоном. В подальшому в цій справі №127/12112/15-ц ухвалою суду від 26.11.2015 року позов було залишено без розгляду. 16.09.2019 року [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду з позовною заявою про стягнення з його дочки, відповідача [PERSON] , аліментів на утримання батька. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначив, що йому 83 роки, розмір його пенсії складає 3678 грн., інших джерел доходів він не має. Його дочка, [PERSON] , [INFO] , та її чоловік в квартирі за адресою : [ADDRESS] не проживають. На його неодноразові прохання щодо надання матеріальної допомоги на часткове погашення вартості житлово-комунальних послуг, дочка у грубій формі категорично відмовляла. Також [PERSON] зазначив, що на додачу до матеріальних труднощів із сплатою вартості житлово-комунальних послуг він важко хворіє, що підтверджується медичною випискою, виданою Подільським регіональним центром онкології, тому витрачає значні кошти на лікування. Лише одна ампула необхідного йому медичного препарату коштує більше 7000 грн., що підтверджується квитанцією. [PERSON] вказував, що шукає гроші на лікування всюди, але рідна дочка йому нічим не допомагає. Натомість він неодноразово здійснював оплату вартості навчання онучки. Його матеріальне становище є досить нужденним, а дочка [PERSON] матеріальну допомогу добровільно не надає. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2019 року в справі 127/25517/19 позов [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою : [ADDRESS] , проживаючої за адресою : [ADDRESS] , щомісячно аліментів на утримання непрацездатного батька [PERSON] в розмірі 1500 грн., починаючи з 16.09.2019 року, і довічно. Як зазначено у вказаному рішенні суду: «За встановлених обставин, наявних у матеріалах справи доказів, враховуючи, що позивач є пенсіонером, тобто у правовому розумінні непрацездатним, розмір отримуваного ним єдиного доходу у вигляді пенсії, а також те, що він має онкологічне захворювання та ряд інших захворювань, за своїм станом здоров`я потребує дороговартісного лікування, суд дійшов висновку, що позивач має необхідність у матеріальній допомозі та потребує утримання своєю донькою». 15.01.2020 року [PERSON] подав до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про надання йому виконавчого листа на виконання рішення суду від 25.11.2019 року. 17.01.2020 року [PERSON] подав вказаний виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на його користь до Замостянського ДВС у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та 20.01.2020 року було відкрито виконавче провадження №61007164. Відповідачу [PERSON] було відомо про відкриття вказаного виконавчого провадження, що підтверджується наявними в виконавчому провадженні її письмовими скаргами та зверненнями, перше з яких датоване 22.01.2020 року. Незважаючи на це відповідач не виконувала свого обов`язку з виплати аліментів батькові, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно з яким з 01.01.2021 року по 31.01.2023 року заборгованість за аліментами складає 35100,00 грн. До дня смерті [PERSON] вказану заборгованість відповідач так і не сплатила та на день смерті вона збільшилась. З вказаного розрахунку вбачається, що за останні 2 роки життя [PERSON] , коли він саме через похилий він і стан здоров`я потребував матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] сплатила йому лише 2400,00 грн, а саме: 800 грн. в лютому 2021 року, 800 грн. в грудні 2021 року, 800 грн. в червні 2022 року. Вказана обставина доводить те, що відповідач свідомо ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, яку зобов`язана була надавати, а також мала змогу її надавати. Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка №346008983 від 12.09.2023 року) крім частки квартири по [ADDRESS] , у власності відповідача [PERSON] перебуває також однокімнатна квартира розташована за адресою : [ADDRESS] .. [PERSON] постійно проживала та проживає з родиною (чоловіком та донькою) за адресою : [ADDRESS] . Вказана квартира знаходиться в її володінні та вона є наймачем вказаного помешкання. Також судом оглянуто цивільну справу 127/34237/21, а саме рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2022 року в справі 127/34237/21, яким задоволено позовні вимоги Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (ЄДРПОУ 33126849) до [PERSON] , [INFO] , та з неї стягнуто заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, які виникли в квартирі за адресою : [ADDRESS] . Судом було встановлено, що згідно з витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду [PERSON] проживає в квартирі по [ADDRESS] . 30.01.2018 року Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» уклало з [PERSON] договір №01310680 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. В рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 25.11.2019 року в справі №127/25517/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів судом було зазначено про те, що станом на час розгляду справи відповідач отримувала пенсію 5000 грн. та отримувала інші доходи. Вказану обставину відповідач [PERSON] не спростувала. Відповідачу було відомо про стан здоров`я спадкодавця, необхідність лікування та придбання ліків, тощо. Ще з 2015 року відповідач знала про те, що спадкодавець [PERSON] тяжкохворий і що у нього пухлина в передміхуровій залозі та підозри на злоякісні метастази, про що вона вказувала в заявах, які містяться в матеріалах справи 127/12112/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою. 16.10.2019 року відповідач отримала матеріали судової справи 127/25517/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, де були наявні медичні документи щодо онкологічного захворювання спадкодавця та дороговартісного лікування. В матеріалах справи №127/34237/21 за позовом КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване теплопостачання знаходиться написана нею власноручна заява від 09.05. 2022 року, в якій відповідач, вказуючи на свого батька [PERSON] , назвала його «людиною, яка не могла усвідомлювати за віком і станом здоров`я в повній мірі свої дії». Тобто відповідачу [PERSON] було відомо про похилий вік, тяжкий стан здоров`я, тобто безпорадний стан спадкодавця [PERSON] , однак вона свідомо ухилялась від надання йому допомоги, не виконуючи свого обов`язку, визначеного ст.ст. 202, 203 Сімейного кодексу України. Також відповідач [PERSON] , будучи співвласником квартири за адресою : [ADDRESS] , та будучи зареєстрованою за вказаною адресою, де також був зареєстрований її чоловік, ухилялась від надання спадкодавцю допомоги (компенсації витрат) в оплаті послуг з утримання будинку, які [PERSON] був вимушений здійснювати самостійно, що підтверджується Розрахунковими книжками, квитанціями та чеками про оплату та про що він зазначав в позовній заяві до Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2019 року. Спадкодавець [PERSON] самостійно здійснював витрати, направлені на утримання майна, а саме вказаної квартири, в належному стані. Так, в 2016 році він самостійно сплатив кошти за утеплення квартири шляхом встановлення в одній з кімнат пластикового вікна, що підтверджується договором №1046 від 25.06.2016 року та товарними чеками до нього. Незадовільний стан здоров`я спадкодавця в останні роки життя, а також необхідність коштів на лікування (операції, ліки, обстеження, аналізи, тощо) підтверджується також іншими належними та допустимими доказами. Згідно з Виписним епікризом №б/н Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 16.07.2012 року по 02.08.2012 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: доброякісна гіперплазія простати, сечокам`яна хвороба, дрібні конгременти обох нирок, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба, операція передміхурова аденомектомія, епіцистосомія, тощо. Протягом 2017 та 2018 років [PERSON] проходив дороговартістне лікування обох очей. 16.02.2017 року в Медичному центрі «Подільський центр зору» йому було проведено оперативне лікування катаракти правого ока, на що [PERSON] витратив 9000,00 грн. 02.04.2018 року в «Офтальмологічній клініці професора Сергієнка» [PERSON] було проведено операції на обох очах антиглаукомна операція правого ока та оперативне лікування катаракти з імплантацією штучного кришталика в поєднанні з антиглаукомною операцією вартістю 27690,00 грн. Згідно з Виписним епікризом №6260 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 04.06.2018 року по 11.06.2018 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні з діагнозом: новоутворення передміхурової залози, стриктура задньої уретри, гостра затримка сечі, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст.2, гіпертензивне серце (ГЛШ), ІХС, дифузний кардіосклероз. 04.06.2018 року проведено операцію, тощо. Згідно з Виписним епікризом №6952 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 20.06.2018 року по 21.06.2018 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні з діагнозом: новоутворення передміхурової залози, функціонуюча епіцистостома, гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст.2, гіпертензивне серце (ГЛШ), ІХС, дифузний кардіосклероз. 20.06.2018 року проведено операцію, тощо. Згідно з Виписним епікризом №10089 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 11.09.2018 року по 14.09.2018 року [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні офтальмології з діагнозом: ускладнена незріла катаракта лівого ока, глаукома лівого ока, ІХС, дифузний кардіосклероз, тощо. Згідно з Випискою із медичної карти хворого від 08.11.2018 року [PERSON] з червня 2018 року лікувався в Подільському регіональному центрі онкології (м. Вінниця, вул.Хмельницьке шосе, 84) з діагнозом : рак простати ІІІ ст. та інші захворювання. Згідно з Випискою із медичної карти хворого від 19.03.2019 року [PERSON] з 15.03.2019 року лікувався в Подільському регіональному центрі онкології (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 84) з діагнозом : рак передміхурової залози ІІІ ст. та інші захворювання. Згідно з Виписним епікризом №8738 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 12.08.2019 року по 20.08.2019 року [PERSON] перебував на лікуванні у відділенні урології з діагнозом: рак простати, ускладнення. Згідно з Виписним епікризом №12705 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 18.11.2019 року по 29.11.2019 року [PERSON] перебував на лікуванні в урологічному відділенні з діагнозом: сancer (рак) простати ІІ клінічна група, функціонуюча епіцистостома, хронічний простатоцистит в стадії загострення, ІХС, дифузний кардіосклероз, тощо. Згідно з Виписним епікризом №8667 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону з 11.10.2021 року по 23.10.2021 року [PERSON] перебував на лікуванні у кардіологічному відділенні з діагнозом: ІХС, стенокардія напруги ІІІ-ІV ФК, дифузний кардіосклероз, поєднана вада серця склеротичного генезу, гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, тощо. Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №332 КНП «Вінницька міська клінічна лікарня №3» (м. Вінниця, вул. Синьоводська, 142) з 26.01.2023 року по 21.02.2023 року [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні. При цьому йому були встановлені наступні діагнози: -Хронічна хвороба нирок 5 ст., гідронефроз обох нирок, загострення на ґрунті Covid 19; -Вторинна ренопаренхімна та на ґрунті ендогенної інтоксикації анемія ІІ ст.; -Злоякісне новоутворення передміхурової залози: Са простати, Т3N0M0 ІІ ст. 2 кл.гр., епіцистостома; -Хронічний обструктивний пієлонефрит, вторинно хронічний обструктивний пієлонефрит, загострення, рецидивуючий перебіг; -Атеросклеротична хвороба серця неуточнених судин, ІХС: дифузний кардіосклероз, коронаросклероз, аортосклероз, церебросклероз; -Церебральний атеросклероз ДЕ ІІ ст.; -Лівошлуночкова недостатність, СН ІІА ІІІ ФК зі зниженою систолічною функцією лівого шлуночка ФВ 46 %; -Гіпертензія, що є вторинною щодо інших уражень нирок, вторинна ренопаренхімна артеріальна гіпертензія, ІІІ ст. 2 ст., гіпертрофія лівого шлуночка, дуже високий ризик ССУ; -Гостра респіраторна хвороба Covid 19. Поганий стан здоров`я підтверджується також і чисельними записами лікарів в амбулаторній медичній картці [PERSON] , в якій містяться записи, починаючи з 07.12.2016 року і закінчуючи 25.07.2022 року. У пункті 19\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~судам роз`яснено, що суд може зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. При цьому у пункті 6 вказаної\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"\~зазначено, що факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Під безпорадним станом\~належить розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Як зазначено в постанові Верховного Суду у справі № 757/40264/15-ц (провадження № 61-8214св22) від 18.01.2023 року\~відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні спорів про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині встановленню та оцінюванню судом\~підлягає характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатися тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця тощо. Зменшення розміру обов`язкової частки в спадщині полягає у пропорційному зменшенні частки такого спадкоємця. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не доглядала за спадкодавцем та ухилялась від надання допомоги своєму батькові, не сплачувала комунальні послуги, має заборгованість зі сплати аліментів на користь свого батька, хоча мала таку можливість, у зв`язку з чим частка у спадщині підлягає зменшенню, що також підтверджується доказами долученими до матеріалів справи. Згідно із ст. 5 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, про обґрунтованість позову та його часткове задоволення та зменшення розміру обов`язкової частки спадкування [PERSON] з 1/4 до 1/20 частки. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial