Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У квітні\~2024\~року\~до\~суду надійшла\~позовна\~заява\~ТОВ «Коллект\~центр». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08 червня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено Договір позики № 2464981, за умовами якого позичальник отримала позику у розмірі 4 200 грн., строком на 30 днів, тобто до 08 липня 2021 року, зі сплатою відсотків у визначеному договором розмірі. Указаний договір підписано електронним підписом позичальника (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію»). 13 жовтня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 13/10-2021, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за договорами, зокрема, й право вимоги до [PERSON] за Договором позики № 2464981 від 08.06.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, зокрема, й право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 2464981 від 08.06.2021. Загальний розмір заборгованості відповідача станом на 15.03.2024 становить 70\~211,40 грн., що складається з: 4 200 грн. заборгованості за тілом кредиту, 66\~011,40 грн. сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права грошової вимоги. Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, ТОВ «Коллект центр» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором позики № 2464981 від 08.06.2021 у розмірі 30 104 грн., з яких: 4 200 грн. заборгованості за тілом кредиту, 25 904 грн. сума заборгованості за відсотками, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до копії Договору позики № 2464981, укладеного 08 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 4 200,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 08 липня 2021 року. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (а.с. 6-10). \~ \~ \~ \~Строк дії договору період, на який укладається договір позики, що починає обчислюватись з дати укладення договору позики і спливає через три місяці після спливу строку позики ( п. 1 договору). Згідно п. 2.1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути так ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. З Довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.02.2024 видно, що 08.06.2021 ТОВ «Маніфою» умови договірних зобов`язань виконало, перерахувавши відповідачу на картку № [NUMBER] , номер транзакції 92847543, суму кредиту у розмірі 4 200 грн. У п. 2.4 договору сторони погодили розмір процентної ставки за користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 0,01000 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики. Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою. \~ \~ \~ \~Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою (п.2.4.5 договору). \~ \~ \~ \~У Додатку № 1 до Договору позики № 2464981 від 08 червня 2021 року сторони визначили графік обов`язкових платежів за договором, графік нарахування процентів за користування позикою в межах строку позики, а також загальну вартість кредиту, яка становить 4\~214,60 грн. Відповідно до Договору факторингу № 13/10-2021, укладеного 13 жовтня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за договорами, зокрема, й право вимоги до [PERSON] за Договором позики № 2464981 від 08.06.2021. Згідно Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, визначених у Додатках № 1 та № 3 до даного договору. З Витягу з Додатку № 1 до Додаткової угоди № 1 від 29.12.2023 (до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року) видно, що заборгованість відповідача [PERSON] становить у загальному розмірі 70\~211,40 грн., з яких: 4\~200 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 66\~011,40 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами. \~ \~ \~ \~Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 15.03.2024 відповідач [PERSON] має борг у розмірі 70 211,40 грн., з яких: 4 200 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням, 66 011,40 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 17). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18. Так, з копії Договору позики № 2464981 від 08 червня 2021 року вбачається, що [PERSON] отримала кредит в розмірі 4\~200 грн., строком на 30 днів, тобто до 08.07.2021. За користування кредитом клієнт сплачує відсотки, визначені договором. 08 червня 2021 року суму кредиту у розмірі 4\~200 грн. перераховано на платіжну картку відповідача № [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до Графіку обов`язкових платежів за Договором позики № 2464981, позичальник [PERSON] станом на 08.07.2021 року мала погасити заборгованість за сумою позики у розмірі 4 200 грн., процентами за користування позикою у розмірі 12,60 грн. Загальна вартість кредиту, в межах дії договору, встановлено на суму 4\~212,60 грн. Однак, відповідач [PERSON] у визначений строк борг не повернула, чим допустила порушення умов договірних зобов`язань. Відповідно до п.1 договору, строк його дії спливає через три місяці після спливу строку позики. З розрахунку, складеного ТОВ «Маніфою», видно що заборгованість відповідача в межах строку дії договору складає 13\~007,40 грн., з яких 4 200 грн. тіло позики, 6\~686,40 грн. - проценти за користування позикою, 2\~121 грн. проценти, нараховані за простроченою позикою (а.с. 15). Позивач ТОВ «Коллект центр» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 30 104 грн., з яких: борг за основною сумою кредиту 4 200 грн.; борг за відсотками 25\~904 грн. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з [PERSON] поза визначеними строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Таким чином, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи, що строк позики встановлено до 08 липня 2021 року, а строк дії Договору позики № 2464981 від 08 червня 2021 року спливає через три місяці після спливу строку позики, відповідно проценти після 08 вересня 2021 року нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача заборгованості за вищевказаним договором у розмірі 13\~007,40 грн., з яких 4 200 грн. тіло позики, 8\~807,40 грн. - проценти за користування позикою. Щодо судових витрат З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Коллект центр» сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн., про що свідчить платіжна інструкція від 29.03.2024 (а.с. 1). Крім того, Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістант» позивачу надавалася правова допомога на підставі договору № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, вартість наданих послуг у даній справі становить 9\~000 грн., про що свідчить Витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 (а.с. 41-46). У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розмірі задоволених вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~302,04 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 870 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial