Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.05.2018 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.08.2018 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі частини від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, відповідач не бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, аліменти не сплачуються, у зв`язку з чим, станом на 18.11.2020 року виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 44424,80 грн. Після розірвання шлюбу відповідач жодного разу не бачився з донькою, не цікавився її успіхами, не брав участі у її вихованні, матеріально та морально не підтримував, не цікавився її здоров`ям. Дитина проживає разом із матір`ю та її чоловіком [PERSON] , які займаються її вихованням та утриманням. У зв`язку з викладеним, позивач просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою від 18.04.2024 року витребувано у Висоцькій сільській раді Сарненського району Рівненської області висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав Ракши ОВ стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 11.06.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 30.10.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, надала згоду на ухвалення заочного рішення. В останнє судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - виконавчого комітету Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в який просив розглядати справу без їх участі за наявними матеріалами, не заперечують проти задоволення позову, наданий висновок органом опіки та піклування №57 від 22.05.2024 року підтримують в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який 08.05.2018 року було розірвано, що підтверджується заочним рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області. Згідно актового запису про народження №25, складеного 19.05.2014 року виконавчим комітетом Раденської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом, виданим Голопристанським районним судом Херсонської області від 10.08.2018 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно характеристики, наданої старостою Людинського старостинського округу В.Хомич 04.01.2024 року за №02-22/1 [PERSON] проживає в селі Людинь Сарненського району Рівненської області з грудня 2023 року, як внутрішньо переміщена особа. На даний час не працює, перебуває по догляду за дітьми до трьох років. Має склад сім`ї: чоловік - [PERSON] , 1987 року народження; доньа - [PERSON] , 2014 року народження; син - [PERSON] , 2022 року народження; син [PERSON] , 2022 року народження; мати - [PERSON] . Згідно акту № 3 обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] за місцем проживання [ADDRESS] , проведений старостою села В.Хомич, депутатом сільської ради О.Бугай, уповноваженим представником сім`ї [PERSON], сусідом [PERSON] , встановлено, що [PERSON] разом із сім`єю проживають за вказаною адресою, як внутрішньо-переміщені особи. Діти знаходяться на утриманні чоловіка [PERSON] , який є батьком [PERSON] та [PERSON] , та вітчимом [PERSON] . Батко [PERSON] не з`являється, не допомагає, вихованням дитини не займається. Відповідно до роз`яснення старшого державного виконавця Олешківського районного відділу Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 18.11.2020 року за № 23448, станом на 18.11.2020 року у [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 20.07.2018 по 01.11.2020 року становить 44424,80 грн. Відповідно до висновку Висоцької сільської ради Сарненського району Рівенської області від 22.05.2024 року за №57, орган опіки та піклування вважає, що доцільно позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . На засідання комісії з питань захисту прав дитини 16.05.2024 року для розгляду питання, щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батька батьківських прав відносно дітей, запрошувалася мама [PERSON] , з цього питання було заслухано її думку, де вона пояснила, що сумлінно виконує свої батьківські обов`язки щодо дітей, матеріально забезпечує, слідкує за їх здоров`ям. З її слів батько [PERSON] , [PERSON] , не спілкується з дочкою з 2016 року, взагалі не цікавиться її здоров`ям, не підтримує ні морально, ні матеріально, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною взагалі. [PERSON] уклала другий шлюб з [PERSON] . Від другого шлюбу має двох дітей. [PERSON] турбується про всіх дітей, допомагає в їх забезпеченні, розвитку та вихованні. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд вважає, що стороною позивача доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога сторони позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини, а поведінка відповідача відносно його дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved