Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Процедура (рух справи): У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 22 грудня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №777. Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності відповідача, зазначивши, що позовні вимоги відповідач визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що між ним та відповідачем 22 грудня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб. Позивач зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляд на сімейне життя та взаєморозуміння, внаслідок чого втратилося почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Позиція відповідача, [PERSON] : Представник відповідач надав суду письмову заяву про визнання відповідачем позовних вимог. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй прізвище " [PERSON] ". Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 22 грудня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №777, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2018. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З позовної\~заяви [PERSON] слідує, що сумісне життя між сторонами не склалося, а подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Відповідач позовні вимоги визнала. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнаються та не спростовані. Оцінка суду (джерела права): У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В силу ст.112 СК України, - суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Висновок суду: Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Проте, з письмових заяв сторін вбачається, що сторони не мають наміру зберегти шлюб та сім`ю, яка фактично розпалася. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими\~та доведеними,\~подальше спільне\~життя подружжя\~і збереження\~шлюбу суперечитиме\~інтересам сторін,\~що має\~істотне значення,\~сім`ю зберегти\~сторони не\~бажають,\~вжиті судом\~заходи виявилися\~безрезультативними,\~отже,\~сім`я та\~шлюб фактично\~розпалися,\~а тому\~позов належить\~задовольнити,\~шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved