Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 лютого 2017 року він та [PERSON] уклали шлюб, а прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] померла. 14 жовтня 2022 року приватним нотаріусом Шатковською І.Ю. заведено спадкову справу №51/2022 у спадковому реєстрі №69801286. Він подав відповідачу заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] та 31 січня 2024 року ним було подано відповідачу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Станом на дату звернення до суду відповідачем не надано йому письмової відповіді на його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та не видано такого свідоцтва. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати бездіяльність приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю. щодо ненадання йому письмової відповіді на його заяву від 31 січня 2024 року про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] і зобов`язати надати відповідь на вказану заяву, та щодо невидачі після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини за його письмовою заявою свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] чи невинесення будь-якої іншої постанови відповідно до ЗУ «Про нотаріат», а також зобов`язати приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковську І.Ю. винести рішення (постанову) відповідно до ЗУ «Про нотаріат» стосовно поданої ним заяви від 31 січня 2024 року про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , а також стягнути на його користь судові витрати. 12 квітня 2024 року ухвалами судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, а також задоволено клопотання позивача про витребування у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю. належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON] . Від відповідача\~до суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якій\~вона просила\~суд відмовити\~ [PERSON] \~в задоволенні\~позову в\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~зазначила,\~що 01\~лютого 2024\~року до\~неї звернувся\~позивач із\~заявою щодо\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~після смерті\~ [INFO] [PERSON] ,\~та йому\~в усній\~формі нею\~було надано\~роз`яснення про\~заведення спадкової\~справи №51/2022\~за його\~заявою після смерті спадкодавця - [PERSON] 22 листопада 2022 року із заявою про прийняття спадщини після спадкодавця звернувся її батько [PERSON] та 26 липня 2023 року від нього надійшла заява з проханням не видавати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину після померлої через наявність судової справи про визнання недійсним свідоцтва про право власності і скасування рішення про реєстрацію права власності, що розглядається Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. У зв`язку з чим, вона зазначила [PERSON] про доцільність вирішити питання про видачу свідоцтв про право на спадщину після отримання рішення у вказаній справі. Вважає посилання на ЗУ «Про звернення громадян» безпідставним, оскільки приватний нотаріус не є посадовою особою у розумінні ЗУ «Про звернення громадян» та не повинен діяти у відповідності до вимог цього Закону і нести відповідальність за порушення законодавства про звернення громадян. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. 14 жовтня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Від позивача до суду надійшла заява в якій він просив її розглянути за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, лише надала суду відзив на позовну заяву в якому вона заперечувала щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 17 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис №96, а після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 17). Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №1104 (а. с. 15). Згідно з наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70326751, який сформовано приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю., судом встановлено, що 14 жовтня 2022 року відбулась реєстрація спадкової справи: номер у Спадковому реєстрі 69801286; номер у нотаріуса 51/2022; спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 16). Судом також встановлено, що [PERSON] подав приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Шатковській І.Ю. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка була отримана приватним нотаріусом 02 лютого 2024 року, про що свідчить відповідна відмітка на наявній в матеріалах справи копії вказаної заяви (а. с. 18). В матеріалах справи також наявна копія відповіді приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської І.Ю. за №149/02-14 від 20 травня 2024 року адресована [PERSON] з посиланням на доцільність вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину після отримання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №202/14353/23 (провадження №2/202/401/2024) (а. с. 57). Також матеріалами справи підтверджено, що постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковської .І.Ю. від 10 вересня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , копія якої була вручена [PERSON] 17 жовтня 2024 року, про що свідчить власноручно зроблений ним запис на копії вказаної постанови, наявної в матеріалах справи. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦПК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як передбачено ст. 66 ЗУ «Про нотаріат» на майно, що переходить у порядку спадкування до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом України. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Частиною 1 статті 1298 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Питання видачі свідоцтва про право на спадщину та винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії регулюються ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №296/5. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно із ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Статтею 2 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний, зокрема: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам; виконувати інші обов`язки, передбачені законом. У відповідності до ст. 34 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом. Статтею 42 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій. Згідно із ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників. Внесення до Єдиного реєстру боржників державного або комунального підприємства не є підставою для відмови у посвідченні договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства. Внесення до Єдиного реєстру боржників державного підприємства не є підставою для відмови у посвідченні договору купівлі-продажу, укладеного у процедурі припинення державного підприємства, відповідно до Закону України «Про особливості припинення державних підприємств за рішенням Фонду державного майна України»; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Ці правила також закріплені в «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 за п. 3 глави 13 якого нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи встановлені судом обставини справи, наявні в матеріалах справи письмові докази та положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позивачем було доведено обґрунтованість своїх позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 01 лютого 2024 року, або постанови про зупинення вчинення нотаріальної дії чи відмови у вчиненні нотаріальної дії, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. щодо ненадання позивачу письмової відповіді на його заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з посиланням на положення ЗУ «Про звернення громадян», суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин 1, 2 статті 3 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Приватний нотаріус, як особа, що зазначена у статтях 37, 38 та 40 ЗУ «Про нотаріат» при здійсненні нотаріальної діяльності не може розглядатися як посадова особа, а є такою, що здійснює професійну нотаріальну діяльність (є суб`єктом нотаріального процесу), пов`язану з наданням публічних послуг. Таким чином, приватний нотаріус не є посадовою особою у розумінні ЗУ «Про звернення громадян» та не повинен діяти у відповідності до вимог цього закону і не може нести відповідальності за порушення законодавства про звернення громадян. За таких обставин, посилання позивача на норми ЗУ «Про звернення громадян» є безпідставним, оскільки приватний нотаріус не є суб`єктом інформаційних відносин. Також суд зазначає, що вже після звернення позивача до суду з цим позовом та відкриття провадження у цивільній справі за позовної заявою відповідачем було долучено до матеріалів справи відповідь [PERSON] від 20 травня 2024 року щодо причин невидачі йому свідоцтва про право на спадщину, а також постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 вересня 2024 року. Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання надати позивачу приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. відповіді на його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] від 01 лютого 2024 року, невидачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини за вищевказаною заявою [PERSON] , а також невинесення будь-якої постанови у відповідності до ЗУ «Про нотаріат», не підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 вересня 2024 року, що свідчить про те, що відповідачем під час розгляду справи вже було розглянуто заяву [PERSON] у відповідності до вимог ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, хоча і з порушенням передбаченого на вчинення таких дій строку. Враховуючи вищезазначене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. та відмову у задоволенні інших позовних вимог. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в 1\~211,20 грн., з урахуванням часткового задоволення судом позовних вимог.

Outcome: partial