Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2013 року. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . 03.07.2018 року рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області. Після розірвання шлюбу відповідач не підримує зв`язку із позивачем та донькою, участі у вихованні доньки не приймає. Фактично з 2018 року відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Позивачу також не відомо де мешкає відповідач на теперішні час, оскільки останній постійно змінює місце проживання. Крім того, згідно виданого судового наказу Новокаховського міського суду Херсонської області відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі частини від доходу, починаючи з 27.11.2018 року та до її повноліття. Проте, відповідач взагалі не надає матеріальної допомоги, аліменти не сплачує, та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 131080,54 грн. Вихованням дочки та її матеріальним утриманням займається виключно позивач У зв`язку з воєнними діями та тимчасом окупацією Херсонської області, позивач разом із дитиною виїхала за межі України, де для дитини створені усі необхідні умови для проживання та духовного розвитку. У зв`язку з викладеним, позивач просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 05.09.2024 року за клопотанням представника третьої особи залучено до матеріалів справи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 29.10.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи - орган опіки та піклування Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херснської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підримує, та просить прийняти рішення по справі відновідно до наданого суду висновку. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2013 року по 03.07.2018 року, що підтверджується рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 03.07.2018 року. Згідно актового запису про народження №39, зробленого 23.11.2011 року виконавчим комітетом Дніпрянської селищної ради Новокаховської міської ради Херсонської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом, виданим Новокаховським міським судом Херсонської області від 20.12.2018 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні [NUMBER], виданого Олешківським відділом державної виконавчої служби у Херсонському районі Херсонської області, станом на 01.03.2023 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , становить 131080,54 грн. Згідно психолого-психологічної характеристики, складеної 09.01.2023 року Корсунською гімназією Новокаховської міської ради, [PERSON] , [INFO], навчалася в гімназії з листопада 2021 року. Дитина виховується в неповній родині, батьки розлучені, дівчинка проживає з мамою, яка сумлінно виконує свої батьківськи обов`язки. Після окупації с. Корсунка військовими РФ, мати самотужки евакуювалася з дитиною до Фінляндії. Батько - [PERSON] з сім`єю не проживає, зі слів матері [PERSON], вихованням дочки не займається. Жодного разу не зв`язувався з класним керівником чи адміністрацією школи, щоб дізнатися про досягнення або потреби дитини. Згідно довідки про обстеження умов життя [PERSON] , складеної 06.04.2023 року соціальним працівником пункту допомоги Коккола Фінського червоного хреста, [PERSON] проживає в орендованому житлі разом із своєю матір`ю [PERSON] та співмешканцем позивача - [PERSON] . Відповідно до висновку Новокаховської міської військової адміністрації Каховського району Херсонської області від 28.08.2024 року за №01-15/24/1455, орган опіки та піклування вважає, що доцільно позбавити громадянина [PERSON] , [INFO], відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , це буде відповідати інтересам дитини. З наданого висновку вбачається, що громадянка [PERSON] на засіданні комісії була присутня онлайн та особисто надала свої пояснення. Громадянин [PERSON] на засіданні був відсутнім, письмово повідомив, що підключиться онлайн не зможе, бо працює у цей час. Під час розгляду матеріалів було встановлено, що під час спільного проживання [PERSON] проявляв агресію до дружини, вчиняв сварки та бійки на очах у дитини, часто вживав алкогольні напої, що стало причиною розлучення подружжя. Після розірвання шлюбу малолітня [PERSON] залишилася проживати з матір`ю, яка самотужки займалася вихованням та утриманням дитини, дбала про її розвиток та інтереси. Батько дівчинки поїхав за кордон на заробітки, з дитиною фактично не спілкувався, не телефонував їй, коли приїздив до дому, то не навідував її. У квітні 2022 року, через окупацію с. Корсунка Каховського району військами РФ, [PERSON] разом із [PERSON] самотужки виїхали до Фінляндії, де мають прихисток і до тепер. Батько жодного разу не поцікавився станом своєї дочки, не запропонував допомогу та підтримку. Матір`ю створені належні умови для проживання дитини, вона відвідує місцеву школу та продовжує навчання у Корсунській гімназії дистанційно, ходить на гуртки з футболу та танців, має домашніх улюбленців. У Фінляндії [PERSON] уклала шлюб із громадянином [PERSON] , вагітна. У [PERSON] , [INFO], із [PERSON] склалися добрі та довірливі стосунки, дівчинка вважає його татом, вітчим дбає та турбується про дитину, цікавиться її життям. Під час бесіди із спеціалістом служби у справах дітей Василенко О.Л . [PERSON] пояснила, що не спілкує з татом дуже давно, бо він заблокував її у соціальних мережах та телефоні. Повідомила, що пам`ятає про папу лише те, як він сварився та бив маму, іноді застосовував фізичну силу і до неї. Також повідомила, що хоче, щоб тата позбавили батьківських прав. При особистій бесіді з спеціалістом служби у справах по телефону [PERSON] підтвердив, що не спілкується з дитиною, бо має неприязливі стосунки із її матір`ю, не хоче щоб його позбавляли батьківських прав. Після засідання комісії батько не поцікавився результатами розгляду питання, не вжив жодних заходів, щоб виправити ситуацію. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд вважає, що стороною позивача доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога сторони позивача про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини, а поведінка відповідача відносно його дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. За ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Outcome: approved