Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] , зареєстрований 22 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №\~55. В обґрунтування позову зазначала, що 22 жовтня 2011 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, уже досить тривалий період подружні стосунки між ними погіршилися, а останнім часом вони фактично припинені. Між сторонами втрачені почуття любові один до одного, у кожного з них різні погляди на життя, вони мають несумісні характери. На даний час сторони спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Їхній шлюб носить лише формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Надання судом строку для примирення подружжя вважає недоцільним. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити, оскільки із 01 серпня 2024 року сторони спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю, оскільки він та позивач із 01 серпня 2024 року проживають окремо та спільного господарства вони не ведуть. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Суд встановив, що 22 жовтня 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №\~55. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2018 року у справі №\~569/458/18 виклав правовий висновок та зазначив, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Суд встановив, що із 01 серпня 2024 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження цього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved