Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивачка, в інтересах якої діє представник адвокат Микулич Ігор Володимирович, звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві зазначила, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбу, під час якого у них народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні дитини не бере та жодних коштів на його утримання не надає. Син знаходиться на повному утримання позивачки, яка станом на момент подання позовної заяви офіційно не працевлаштована. [PERSON] встановлено діагноз затримка мовленнєвого розвитку та він відвідує корекційно-реабілітаційні заняття. У зв`язку із наведеним просила суд визначити розмір аліментів на сина у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. 23.08.2024 року на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку. При визначенні розміру аліментів просив врахувати стан здоров`я його батьків, які є інвалідами та перебувають на його утриманні, також у нього відсутня постійна робота та заробіток та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від доходу потягне за собою утворення заборгованості. Позивач та її представник в судове засіданні не прибули, представник подав заяву про проведення засідання за відсутності сторони позивача, позов просив задовольнити. Відповідач та його представник у судове засіданні не прибули, представник подав заяву про проведення засідання за відсутності відповідача та просив постанови рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 від доходу відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] із 02.06.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.06.2024 року було розірвано (а.с.15). В шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іспанії (а.с.12-14). Згідно довідки консульства України в Малазі №61416/19-536-156 від 02.10.2019 [PERSON] , [INFO] зареєстрований громадянином України (а.с.11). Згідно довідки №9469 від 12.06.2024 року за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади позивач зареєстрована із сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.17). Згідно відомостей про доходи [PERSON] відомості про доходи за 2023 рік - 1-й квартал 2024 року відсутні (а.с.18). Згідно консультативного висновку дитячого невролога Медичного центру «Доктор Царук» [PERSON] встановлено діагноз - затримка мовленнєвого розвитку (а.с.19). Також до матеріалів справи позивачем надано довідки, що [PERSON] відвідує корекційно-реабілітаційні заняття, відвідує заклад дошкільної освіти №17 «Ромашка» Івано-Франківської міської ради (а.с.20-21). Згідно матеріалів доданих до відзиву вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом із батьками [PERSON] та [PERSON] які є інвалідами (а.с.54-61) Також до відзиву додано квитанції про грошові перекази за період із вересня 2023 року по серпень 2024 року, призначення переказу зазначається «На потреби сина» (а.с.65-106). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач обрала спосіб присудження аліментів у частці від заробітку, тому можливість стягнення аліментів у відмінний спосіб (твердій грошовій сумі) позбавлена правових підстав. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує відсутність даних про розмір доходів сторін, потреби дитини щодо належного утримання. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, те, що батько надає кошти на утримання дитини добровільно та періодично, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В процесі розгляду справи позивачем не доведено належними доказами, що розмір аліментів повинен становити 1/3 від усіх видів доходів відповідача. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду - 26 червня 2024 року, до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід державного бюджету. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial