Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, посилається на те, що вона не перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мала близькі стосунки з 2014 по 2017 рік. В під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини з червня 2017 року, вони з відповідачем стали проживати окремо, дитина залишилась проживати разом із позивачем та перебуває на її утриманні. В судове засідання позивач не з`явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Відповідач, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву у відповідності до якого, позовні вимоги про визнання батьківства визнає повністю і беззаперечно, зазначає, що він ніколи не заперечував проти визнання батьківства, позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково в розмірі 1/6 частини від заробітку, оскільки має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 29.08.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Справа розглядається за відсутності всіх учасників справи, тому, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Комінтернівським районним відділом державної актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [INFO] народився [PERSON] в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати зазначена [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за № 00019010213 від 10.11.2017 року, актовий запис № 142 від 05 травня 2016 року, складеного Комінтернівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області про народження [PERSON] відомості про батька зазначено відповідно до частини першої статті 135 СК України [PERSON] . Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно із ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав повністю та беззаперечно позовні вимоги про визнання батьківства. Оскільки визнання відповідачем позовних вимог про визнання батьківства не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд, з`ясувавши наявність актового запису про народження дитини, в якому зазначено, що державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, письмові пояснення позивача та відповідача, вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства слід задовольнити. Щодо заявленої вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає таке. Відповідач зазначає, що позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково в розмірі 1/6 частини від заробітку Відповідач має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільний син позивача та відповідача [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем [PERSON] .. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Зокрема, відповідач є працездатним, має на утриманні також ще одну дитину. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач в змозі платити аліменти на утримання сина року народження, в розмірі 1/6 частині з усіх видів його доходів, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини, тобто, до 01.05.2034 року, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені нею судові витрати зі сплати судового збору 1 211,20 грн. та судововий збір на користь держави в розмірі 1 211,20 грн. (станом на дату подання позову).

Outcome: partial