Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача адвокат Цимбал А.А. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №6846, вчинений 21 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] безпідставно отримані кошти в розмірі 32587,82 грн; - стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 1938,00 грн; - стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати на правову допомогу. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм діючого законодавства, заборгованість, яка примусово стягується з позивача на користь відповідача абсолютно не відповідає критеріям, які законом пред`являються до такої заборгованості, яка може бути примусово реалізована шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом, а тому оскаржуваний виконавчий напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. Крім того, сума, що підлягає стягненню відповідно до оскаржуваного виконавчого напису складає 32 587,82 грн, нарахування зазначеної суми не підтверджується жодними доказами з боку відповідача, при цьому позивачу не надано відповідачем жодного розрахунку по кредитному зобов`язанню для визначення достовірності її нарахування. Будь-який розрахунок заборгованості за договором до виконавчого напису відповідачем нотаріусу не надано. Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Представник відповідача АТ «Сенс Банк» надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Представник позивача адвокат Цимбал А.А. в судовому засіданні підтримала доводи, викладені в позовній заяві та просила вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув. Третя особа приватний виконавець Банадига В.В. в судове засідання не прибув. Третя особа приватний нотаріус Сазонова О.М. в судове засідання не прибула. Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Як було встановлено з позовної заяви, 21.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною був виданий виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6846, відповідно до якого з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» стягується заборгованість за кредитним договором № 491047243 в розмірі 32587,82 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 456,18, прострочена заборгованість за комісією та процентами 1621,12 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 29943,67 грн, строкова заборгованість за комісією та процентами 566,85 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса № 6846 від 21.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою Володимиром Васильовичем 06.11.2021 року відкрито виконавче провадження № 67417501. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника склала 32587,82 грн. Також з боржника стягується основна винагорода приватного виконавця у розмірі 3258,78 грн. 06.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою Володимиром Васильовичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою загальна сума мінімальних витрат становить 141,80 грн. 03.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою Володимиром Васильовичем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 36347, 08 грн. 19.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, якою встановлено розмір додаткових витрат виконавчого провадження в розмірі 358,68 грн. 31.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника. 16.02.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Банадигою В.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, якою встановлено, що борг, основна винагорода та витрати виконавчого провадження сплачено в повному обсязі. Виконавче провадження закінчено. Відповідно до ч. 1, ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст.83ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно із\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Пунктом 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріусам надано право вчиняти виконавчі написи. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від28березня 2018року у справі N14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі N 14-154цс18. Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. (п.п. 1.1., 1.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Пунктом 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Суд не вбачає підстав для визнання отриманих АТ «Сенс Банк» від [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса коштів в сумі 32587 грн. 82 коп. безпідставно набутим майном, оскільки таке стягнення відбулося внаслідок невиконання позивачем умов кредитного договору. Приватний виконавець Банадига В.В. виконав виконавчий напис приватного нотаріуса по стягненню із [PERSON] на користь банку заборгованості, а тому визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є ефективним способу захисту, адже не можна визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, що уже виконаний. Позивач та його представник не оспорюють ні суми заборгованості за кредитним договором, не ставлять питання про недійсність правочину, що могло бути ефективним способом захисту, а тому, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд відмовляє у позові. Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, сума сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу позивача не підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed