Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1. 31 липня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат, Жеребецька Ірина Орестівна звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. 2. Позов обґрунтований тим, що 14 лютого 2014 року між, [PERSON] , [INFO] та відповідачем по справі, [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від даного шлюбу в подружжя народилося троє дітей: 1) донька [PERSON] , [INFO] ; 2) син [PERSON] , [INFO] ; 3) син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір?ю, переїхавши проживати за адресою: [ADDRESS] , чого відповідач не заперечує. Сімейні відносини у подружжя не склалися, а тому Шумським районним судом розглядається цивільна справа № 609/694/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15 липня 2024 року ухвалою суду зупинено провадження у цивільній справі № 609/694/24 з метою надання сторонам строку для примирення подружжя терміном в один місяць (до 14 серпня 2024 року включно). Однак між подружжям існують неприязні відносини, примирення є неможливим, оскільки відповідач не вживає заходів для збереження сім?ї. Відповідно дане примирення не відповідатиме інтересам дітей подружжя через агресивні дії їх батька. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків, матеріально не допомагає сім?ї, і це змусило позивача звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання трьох спільних дітей.\~ Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 02 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 26 серпня 2024 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2024 року у зв`язку із не явкою відповідача судове засідання по справі відкладено на 23 вересня 2024 року, у зв`язку із перебуванням головуючого судді по справі у відпустці судовий розгляд справи відкладено на 28 жовтня 2024 року. 5. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність із повним підтриманням позовних вимог. 6. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Відповідно до вимог\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Виходячи з вимог\~ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 14 лютого 2014 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 6. 9. Від спільного шлюбу у подружжя народилося троє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 листопада 2022 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 4, син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 листопада 2022 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 158 та син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 вересня 2022 року Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 141. 10. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2024 року клопотання відповідача [PERSON] про надання строку сторонам на примирення задоволено. Надано сторонам по цивільній справі №609/694/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, строк для примирення терміном в один місяць (до 14 серпня 2024 року включно). Зупинено провадження у даній цивільній справі, до закінчення строку для примирення, визначеного судом. ІV. Оцінка Суду. 11. Згідно частини 1 статті 1\~Сімейного кодексу\~України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. 12. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років (частини 1 та 2 статті 7 Сімейного кодексу України). 13. Статтею 141 Сімейного кодексу України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 14. Законодавцем у статті 155\~Сімейного кодексу\~України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 15. Частиною другою статті 150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 16. Згідно вимог частин першої, другої статті 155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 17. Відповідно до статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 18. Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 19. Частиною 1 статті 141\~Сімейного кодексу\~України визначено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 20. Стаття 182\~СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. 21. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 22. Згідно частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 23. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 24. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1, 2 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). 25. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що відповідач не бере участі в утриманні неповнолітніх дітей; будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків не здобуто. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, необхідність забезпечення прав неповнолітніх дітей сторін справи на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 26. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). З пункту 3 частини 1 статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, яка має в собі вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору в розмірі 1211,20 грн. з відповідача в дохід держави. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved