Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

У липні\~2024\~року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідно до положень ст.ст. 14, 33\~ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею по справі визначено Громіка Д.Д. У своєму позові [PERSON] посилається на те, що вона\~є бабою\~малолітнього [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Батьками її\~онука є\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дочка позивача\~та відповідач\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Дочка позивача\~ [PERSON] \~та відповідач\~проживали спільно\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~в період\~з 2015\~року по\~2018\~рік.\~В 2018\~році дочка\~позивача,\~ [PERSON] ,\~та відповідач\~припинили шлюбні\~відносини та\~стали проживати\~окремо.\~Дочка разом\~із сином\~переїхала до\~позивача та\~залишилась проживати\~з нею\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~В 2022\~році,\~у зв`язку\~з повномасштабним\~вторгненням російської\~федерації на\~територію України\~та веденням\~на території\~м.\~Лисичанськ активних\~бойових дій,\~позивач разом\~із дочкою\~та онуком\~змушені були\~покинути рідну\~домівку та\~виїхати до\~м.\~Одеси.\~Як відомо\~позивачу,\~відповідач [PERSON] \~залишився проживати\~на тимчасово\~окупованій території\~м.\~Лисичанськ Луганської\~області.\~09.06.2024\~дочка позивача\~ [PERSON] \~померла від\~тяжкої хвороби\~у м.\~Одеса,\~а онук\~залишився проживати\~разом із\~позивачем.\~Наразі вихованням\~дитини займається\~позивач,\~онук повністю\~знаходиться на\~її утриманні,\~все необхідне\~для розвитку,\~здоров`я\~та задоволення\~його потреб\~здійснюється силами\~та стараннями\~позивача,\~без участі\~відповідача.\~Відповідач в\~свою чергу\~з часу\~припинення фактичних\~шлюбних відносин\~із дочкою\~позивача,\~а саме\~з 2018\~року не\~приділяє належної\~уваги дитині,\~не утримує\~його,\~не цікавиться\~розвитком та\~здоров`ям,\~жодноґо разу\~не телефонував\~та не\~намагався з\~ним поспілкуватись.\~Майже з\~самого народження\~дитини відповідач\~належним чином\~не виконує\~свої батьківські\~обов`язки\~жодним чином\~не цікавився\~як і\~де проживає\~дитина.\~Фактично відповідач\~самоусунувся від\~виконання своїх\~батьківських обов`язків\~та не\~бажає приймати\~участь у\~його вихованні\~та утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, є працездатним, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, у зв`язку з чим він може сплачувати необхідний розмір аліментів, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно правил ч. 6 ст.\~19\~ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.\~274\~ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.07.2024 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, представник позивача надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує, та просить суд провести розгляд справ за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 10 ст. 187 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення. Третя особа про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте до судового засідання представник не з`явився. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками її онука є [PERSON] , [INFO] та відповідач [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 27.07.2016 року. Дочка позивача [PERSON] та відповідач проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] в період з 2015 року по 2018 рік. В 2018 році дочка позивача [PERSON] та відповідач припинили шлюбні відносини та стали проживати окремо. Дочка разом із сином переїхала до позивача та залишилась проживати з нею за адресою: [ADDRESS] . В 2022 році, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України та веденням на території м. Лисичанськ активних бойових дій, позивач разом із дочкою та онуком змушені були покинути рідну домівку та виїхати до м. Одеси. Як відомо позивачу відповідач [PERSON] залишився проживати на тимчасово окупованій території м. Лисичанськ Луганської області. 09.06.2024 дочка позивача, [PERSON] , померла у м. Одеса, а онук залишився проживати разом із позивачем. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до наказу служби у справах дітей ОМР від 11.07.2024 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано в сім`ю родички (бабусі) [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців. Цим наказом також покладено на [PERSON] відповідальність за здоров`я, психічний стан, фізичний та духовний розвиток дитини, її догляд і лікування. Даний факт відповідачем спростований не був. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~27\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» від\~20\~листопада 1989\~року,\~яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради України\~№ 789\~Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані\~утримувати своїх\~дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою\~ст.\~182\~СК України,\~передбачено обставини,\~які враховуються\~судом при\~визначенні розміру\~аліменті в, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що відповідають інтересам дітей. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання онука, суд враховуючи потреби дитини у матеріальній допомозі батька,

Outcome: approved