Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Страхова Компанія «Альфа Страхування» через свого представника звернулося до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 04.11.2021 року у місті Дніпро по вул. Холодильна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Lexus RX 300, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ford Fusion, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02.12.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Lexus RX 300, д.н. [NUMBER] . Враховуючи наявність договору страхування, водій пошкодженого автомобіля звернулася до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено страховий акт №2517.206.21.01 від 22.12.2021 року на суму 519617,63 грн та здійснено виплату на рахунок СТО. З огляду на вище викладене, оскільки відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у нього виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в порядку суброгації суму виплаченого страхового відшкодування. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2023 року справу передано на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче провадження у справі. Представник відповідача надіслала на адресу суду відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач з результатами дослідження КТЗ не був ознайомлений, жодного документального підтвердження розміру збитків не отримував, та незважаючи на неодноразові клопотання залучити його в якості заінтересованої особи для технічного огляду транспортного засобу, ніяких повідомлень від позивача про виклик також не отримував. Представник позивача надіслав додаткові пояснення, в яких зазначає, що [PERSON] не міг бути запрошеним на огляд пошкоджень транспортного засобу, оскільки огляд проводився в межах правовідносин страховика та страхувальника за укладеним договором, при цьому законодавством не передбачено обов`язкове проведення огляду транспортного засобу разом з заінтересованими особами, останні залучаються для проведення огляду лише у разі потреби. Крім того, відповідач звертався з листом щодо виклику на огляд транспортного засобу 13.12.2021 року, в той час як огляд автомобіля вже був проведений 09.11.2021 року в присутності водія [PERSON] . Представник відповідача через канцелярію суду подала письмові пояснення, в яких звертає увагу на те, що з документів, наданих позивачем, огляд транспортного засобу Lexus RX 300, н/ [NUMBER] [NUMBER] було проведено у листопада АК [PERSON] , без зазначення посади цієї особи і повноважень або інших відомостей, які дають можливість зрозуміти, ким саме було проведено цей огляд та чи мала ця особа такі повноваження для його проведення. Також вказала на те, що зі звіту №99930 про оцінку колісного транспортного засобу від 25.11.2021 року вбачається, що оцінка КТ3 Lexus RX 300, н/з [NUMBER] , власником якого є ТОВ «АЛЬФА-ЛІЗИНГ», було проведено ФОП [PERSON] , на замовлення ТОВ «ЕДАК». При цьому ТОВ «ЕДАК» не є ані власником пошкодженого Т3 Lexus RX 300, н/з [NUMBER] , ані страховиком, який повинен був здійснити страхове відшкодування. Жодних доказів того, ТОВ «ЕДАК» мав підстави для замовлення звіту про оцінку транспортного засобу та взагалі мав правовідносини з позивачем, матеріали справи не містять. Крім того, представник відповідача зазначає, що ФОП [PERSON] не перевіряв дані надані замовником та провів оцінку без особистого огляду транспортного засобу Lexus RX 300, н/з [NUMBER] , у зв`язку з чим складений звіт є недопустимим доказом. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 року закрито підготовче засідання у справі та призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, просили розгляд справи здійснювати без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 04.11.2021 року у місті Дніпро по вул. Холодильна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Lexus RX 300, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ford Fusion, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Власником транспортного засобу Lexus RX 300, д.н.з. [NUMBER] є ТОВ «Альфа-Лізинг Україна», яке 04.03.2020 року уклало договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.1543602.214 з ПрАТ «СК «Альфа Страхування». Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Lexus RX 300, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 02.12.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Згідно постанови, [PERSON] свою вину визнав та підтвердив обставини, викладені у протоколі. 08.11.2021 року [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З метою визначення пошкоджень автомобіля Lexus RX 300, д.н. [NUMBER] , 09.11.2021 року було проведено його огляд, про що складено акт огляду транспортного засобу №1. 25.11.2021 року оцінювачем [PERSON] складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу №99930, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 653851 грн 76 коп. Згідно рахунку на оплату ремонту №1769 від 04.12.2021 року, складеного ТОВ «Арена Сервіс «ЛТД», вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу Lexus RX 300, д.н. [NUMBER] , склала 519617 грн 63 коп. 22.12.2021 року ПрАТ «СК «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» було складено страховий акт №2517.206.21.01 (розпорядження на виплату) від 22.12.2021 року на суму 519617 грн 63 коп. Відповідно до платіжного доручення №56178 від 24.12.2021 року, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснено виплату у сумі 519617 грн 63 коп. на рахунок ТОВ «Арена Сервіс «ЛТД». Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди). Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 6Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 7 ст. 94 Закону України «Про страхування», страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі якщо страхова сума становить певну частку дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, страхова виплата виплачується у такій самій частці дійсної вартості застрахованого об`єкта страхування, якщо інше не передбачено умовами договору страхування. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що звіт про оцінку транспортного засобу є неналежним доказом, оскільки є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року (справа №922/4013/17). Суд звертає увагу на те, що матеріалами справи встановлено, що позивач, як страховик потерпілої особи, виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, у зв`язку з чим до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. При цьому відповідач не навів обґрунтованих заперечень щодо невідповідності виплаченого страхового відшкодування дійсному розміру матеріального збитку, спричиненого внаслідок ДТП, яка сталася з його вини, що є його обов`язком згідно із засадами змагальності цивільного процесу. Твердження представника відповідача про те, що позивач був зацікавлений у завищенні розміру відшкодування та не провів огляд транспортного засобу за участю [PERSON] також є необґрунтованими. Крім того, суд зауважує на тому, що відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про призначення судової експертизи для визначення розміру збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що заподіяна матеріальна шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачем, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 7794 грн 26 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved