Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . [INFO] . Позов мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем у 2010 році було укладено шлюб, який рішенням суду від 25.01.2018 було розірвано. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Дитина зареєстрована за його місцем мешкання та постійно з ним проживає. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.11.2021 визначено місце проживання дитини разом з позивачем. Рішенням цього ж суду від 26.04.2021 з [PERSON] стягнуто аліменти на його користь на утримання сина [PERSON] , 2011 р.н., у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина навчається у школі № [NUMBER] , він займається вихованням та навчанням дитини, забезпечує всім необхідним для навчання та розвитку дитини. Відповідачка не піклується про дитину, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною. Не виявляє до неї інтересу. Крім того, відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності та до кримінальної відповідальності, а також зловживає спиртними напоями. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків. Ухвалою судді від 13.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.04.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду та витребувано з Управління у справах дітей Чернігівської міської ради висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 20.05.2024 від відповідача надійшли письмові пояснення, згідно яких просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що дійсно дитина проживає разом з батьком, який займається вихованням спільної дитини та якому спільне проживання з дитиною надає можливість приділяти набагато більше уваги та часу дитині, ніж надається їй. Але вона завжди цікавилась життям свого неповнолітнього сина, станом його здоров`я, навчанням, успіхами та по можливості забезпечувала всім необхідним. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 339 від 01.06.2023 їй встановлено порядок участі у вихованні дитини, згідно якого вона спілкується з дитиною кожної першої та третьої суботи місяця з 15 год до 18 год. Крім того, на виконання рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання дитини, нею 02.06.2023 було сплачено 29000,00 грн. На даний час вона опинилась у складних життєвих обставинах, пішов із життя її чоловік, вона втратила роботу, що тимчасово позбавило її можливості повноцінно піклуватися про сина та забезпечувати його всім необхідним. Дані обставини є тимчасовими, жодних причин позбавляти її батьківських прав немає (а.с. 100-101). Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. Відповідач та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. [PERSON] зазначила, що бажає виховувати сина, але позивач здійснює перешкоди їй у цьому, коли вона приходить, то дитина не бажає з нею спілкуватись. З приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною вона до суду або інших компетентних органів не зверталась. Останнім часом приносила для дитини продукти харчування, які передають її батьки. Відповідач не приховує, що у неї тривалий час була алкогольна залежність, але запевняла, що на теперішній час вона не вживає алкогольні напої. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.10.2010 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 1850 (у шлюбі прізвище подружжя [PERSON] ), який 25.01.2018 рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова розірвано (а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 9). 09.10.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, у зв`язку з чим прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 74-77, 91). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 26.04.2021 припинено стягнення аліментів за судовим наказом від 25.03.2019 № 732/440/19 із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття, [INFO] (а.с. 14-17). Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17.11.2021 визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-13). Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.12.2023 стягнуто з [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2020 по 01.05.2023 у сумі 84235,50 грн (а.с. 18-20). Згідно розрахунку про стан заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 732/1785/20 від 11.06.2021, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з урахуванням сплачених у червні 2023 року коштів у сумі 28774,25 грн, станом на 01.09.2024 становить 102873,25 грн (а.с. 126-127). Згідно вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.12.2022, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] (аліментів) за період часу з 01.12.2020 по 29.07.2022 в розмірі 56649 грн та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт (а.с. 25-26). Згідно вироку Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10.12.2020, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 6 (шести) місяців виправних робіт за місцем роботи із відрахуванням 10% із суми заробітку в дохід держави (а.с. 27-28). Протягом 2018-2021 [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 173-2 ч. 1 КУпАП, а також за ч.1 ст. 184 КУпАП за невиконання належним чином покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню свого сина [PERSON] , 2011 року народження (а.с. 29-33). Згідно копії довідки ЧОПНЛ, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 07.09.2021 по 13.09.2021 з приводу: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром відміни неускладнений (а.с. 43). Згідно довідки директора Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13 від 27.12.2023 № 02-19/140, [PERSON] , батько [PERSON] , самостійно контролює навчання дитини та займається її вихованням. Мати [PERSON] - [PERSON] зі слів класного керівника у 2022-2023 н.р. та в І семестрі 2023-2024 н.р. жодного разу в школі не з`являлася, батьківські збори не відвідувала, навчанням сина не цікавилася (а.с. 22). Згідно довідки генерального директора КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР від 28.12.2023 № 01-06/1124, за інформацією лікаря, з яким підписана декларація про медичне обслуговування, з липня 2020 року [PERSON] відвідує поліклініку в супроводі батька [PERSON] (а.с. 21) Згідно копії відповіді на запит від 26.03.2024 № 23, наданої завідувачем ДНЗ № 71, [PERSON] була прийнята на посаду вихователя з 19.10.2023. Була звільнена з роботи 22.03.2024 через відсутність на роботі на інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль на підставі п.8-3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Щодо характеристики: дана особа безвідповідально відносилась до обов`язків, непорядна, не дотримується моральної етики (а.с. 68). Згідно копії довідки Чернігівського обласного центру зайнятості від 19.08.2024 №1110, [PERSON] перебуває на обліку в Чернігівській філії як безробітна з 08.08.2024 (а.с. 123). Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 29.05.2024 № 332 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.106, 107). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх у діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Сукупність проаналізованих доказів однозначно вказує, що в порушення ст.ст. 150, 155, 180 СК України відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, зокрема виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідачка тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню їх сина. При цьому відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, все це в сукупності є підставами для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Суд також виходить із того, що ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків є тривалим. Суд застосовує позбавлення батьківських прав у крайньому випадку. У цій конкретній розглянутій справі суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення відповідача батьківських прав відповідає перш за все інтересам дитини. Суд керується, в тому числі, правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі N 203/3505/19 (провадження N 61-14351св21), від 29 вересня 2021 року у справі N 459/3411/18 (провадження N 61-10531св21). Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків для відповідача, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після виправлення та усвідомлення відповідального батьківства. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 19, 150, 164-166 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved