Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У червні 2024 року позивач ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд: в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2022 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 9 845,35 грн., стягнути з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.05.2023 по 30.04.2024 у розмірі 16 058,17 грн, 3% річних у сумі 97,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 158,79 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» є експлуатуючою організацією у будинку [ADDRESS] , на підставі Акту приймання-передачі житлового комплексу від 30.09.2022, та виконує функції із утримання будинку, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень за надані комунальні послуги. Основним видом економічної діяльності Позивача є комплексне обслуговування об`єктів. Між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СТОУН», який діяв в інтересах ТОВ «Компанія з управлінням активами «ІНВЕСТ- КОНСАЛТИНГ» та [PERSON] 03.08.2020 укладено Попередній Договір № ДОК 32/1/К402/1 та 15.12.2021 укладено Договір оренди житлової квартири (житла) [ADDRESS] , як майбутнього власника цієї квартири. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою-Соловей Т.В., 11.05.2023. Письмового договору між позивачем та [PERSON] не укладено, правоустановчі документи про право власності на квартиру позивачу не надавалися, про зміну власника квартири не повідомляли, проте на думку позивача, оскільки зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати. У будинку [ADDRESS] ТОВ «КОВАЛЬСЬКА-ЖИТЛОСЕРВІС» безперебійно надавались і надаються житлово- комунальні послуги. Відповідачі своєчасно та повному обсязі не сплачують за комунальні послуги в результаті чого утворилась заборгованість, а саме у [PERSON] за період з квітня 2022 року по 30.044.2023, у [PERSON] з травня 2023 по 30.04.2024, яку позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, представник позивача подав заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розглянути справу у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» є юридичною особою, предметом діяльності якої є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та утримання житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціального побутового призначення, в тому чисті технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти (а.с.33-37). Між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «СТОУН», який діяв в інтересах ТОВ «Компанія з управлінням активами «ІНВЕСТ- КОНСАЛТИНГ» та [PERSON] 03.08.2020 укладено Попередній Договір № ДОК 32/1/К402/1 та 15.12.2021 укладено Договір оренди житлової квартири (житла) за адресою [ADDRESS] , як майбутнього власника цієї квартири (а.с. 25-26). Відповідно до пп 4.1.3 останнього договору передбачено, що [PERSON] зобов`язаний укласти договір з організацією, яка надає житлово-комунальні послуги. Розпорядженням Оболонської районної державної адміністрації від 15.09.2022 об`єкту нерухомого майна - на [ADDRESS] , присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.30). Згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини від 30 вересня 2022 року житловий будинок «Будівництво житлових будинків з прибудовами нежитловими приміщеннями на [ADDRESS] передано на утримання ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», тобто товариство прийняло багатоквартирний житловий будинок за адресою [ADDRESS] в експлуатацію та обслуговування (а.с.27-29). 15.12.2021 року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] був укладений Договір №402 про компенсацію витрат на управління/утримання будинку та прибудинкової території, виконання інших додаткових робіт та послуг (а.с.14-18), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , а споживачем (власником/орендарем) забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Вказаним договором встановлено розмір тарифів за послуги та передбачено, що у випадку зміни органом місцевого самоврядування розмірів тарифів виконавець при розрахунках застосовує вказаний тариф. Згідно з підпункту 2.2.1 Договору [PERSON] (Сторона-2) зобов`язана компенсувати витрати, понесені нею за цим договором. У свою чергу Позивач має право вимагати від [PERSON] своєчасної та повної компенсації витрат відповідно до вимог Договору (п.п. 2.3.4. Договору). Договором передбачено вартість витрат, порядок компенсаційних витрат, який визначається з розрахунку за 1 кв. м. загальної площі приміщення, на управління/утримання будинку та прибудинкової території згідно додатку № 2, забезпечення послуг охорони прибудинкової території та системи контролю доступу згідно із Додатком 2; на вивезення твердих побутових відходів згідно із Додатком 3. Разом з тим, 15.12.2021 року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено Договір про компенсацію витрат по сплаті за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, холодної води та електроенергії №402, предметом якого є зобов`язання виконавця своєчасно надавити споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у житловому будинку за адресою [ADDRESS] , а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] з квітня 2022 року по 30.04.2023 року за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, опалення у загальному розмірі складає 9 885,27 грн. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косарєвою-Соловей Т.В., 11.05.2023. Відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість відповідачки [PERSON] з травня 2023 по 30 квітня 2024 року за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, опалення у загальному розмірі складає 16 314,91 грн. та склаються з 16 058,17 грн.- основного боргу, 158,79 - сума інфляційних нарахувань, 97,95 грн. - 3% річних. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, що свідчить про наявне у відповідача зобов`язання, нести витрати на утримання належного йому майна, чого він не робить. Згідно вимог ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст.ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 151, 162 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 викладено правовий висновок, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Таким чином, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати надані йому послуги. Судом встановлено, що позивач надавав житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі належним чином не виконували обов`язок зі сплати вказаних послуг, у зв`язку з чим відповідачам нарахована заборгованість. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачами не спростовано, та не доведено належне виконання своїх зобов`язань щодо сплати житлово-комунальних послуг. В зв`язку з чим, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2022 року по 30 квітеня 2023 року у розмірі 9 845,35 грн., з [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з травня 2023 року по 30 квітня 2024 року у розмірі 16 058,17 грн. Крім цього, статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом було перевірено розрахунок розміру 3% річних та інфляційних, внаслідок невиконання [PERSON] зобов`язання наданий позивачем, виходячи з встановленого судом розміру заборгованості. В зв`язку з цим обґрунтованим є стягнення з відповідачки [PERSON] інфляційних втрат в сумі - 158,79 грн, 3% річних у розмірі - 97,95 грн. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2022 року по 30 квітня 2023 року у розмірі 9 845,35 грн., з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з травня 2023 по 30.04.2024 у розмірі 16 058,17 грн, 3% річних у сумі 97,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 158,79 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положенням ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем на підтвердження сплати судового збору до позову додано платіжну інструкцію №1810 від 28.05.2024 на суму 302,80 грн. Тому на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати в розмірі 302,80 грн. пропорційно до розміру задоволенех позовних вимог. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру поданою юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем пред`явлено позов, що має майновий характер - стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у загальному розмірі 26 160,26 грн., за який сплачується судовий збір у розмірі 3028 грн. Таким чином розмір недоплаченого судового збору складає 2 725, 20 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги до відповідача [PERSON] складають 37% від пред`явлених позовних вимог, а до відповідачки [PERSON] 63%, і були задоволенні в повному обсязі, суд вважає правильним стягнути з відповідача [PERSON] 112,03 грн. сплаченого судового збору на користь позивача та 1008,32 грн. судового збору на користь держави, та відповідно з [PERSON] підлягає стягненню 190,77 грн сплаченого судового збору на користь позивача, та 1 716,88 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved