Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

У травні 2021 року, позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «НАДІЙНА» в особі представника Ісаєва М.К., звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.11.2018 між Позивачем та ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно з яким було прийнято на страхування автомобіль «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] . 22.02.2019 о 22 год. 01 хв. на просп. перемоги, 113 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «BMW 520», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача та транспортного засобу «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] 25.02.2019 до позивача звернувся страхувальник з заявою про виплату страхового відшкодування. 25.02.2019 експертом [PERSON] було проведено огляд пошкодженого автомобіля, про що складено відповідний Звіт № 01-23/03, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] становить 179817,06 грн. Згідно рахунку № ЕЛюС-0004696 від 09.03.2019 вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля складає 179725,25 грн. Позивач на підставі страхового акту № 863 від 15.03.2019, виплатив страхове відшкодування в повному обсязі у розмірі 179725,25 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 179725,25 грн. та судові витрати. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НАДІЙНА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 103711, 22.02.2019 о 22 год. 00 хв. в м. Києві по просп. Перемоги, 113, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «BMW 520», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість, не врахував погодні умови, на засніженій ділянці дороги втратив керування над автомобілем, в результаті заносу здійснив зіткнення з автомобілем «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , чим створив аварійну ситуацію на дорозі водію [PERSON] , яка рухалась на автомобілі «Toyota» (позаду) державний номерний знак [NUMBER] в результаті чого допустила зіткнення з металевим відбійником. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.08.2020 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КпАП України. Закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. Страхувальник звернувся 25.02.2019 до ПрАТ «СК «НАДІЙНА» з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку. 25.02.2019 експертом [PERSON] було проведено огляд пошкодженого автомобіля, про що складено відповідний Звіт № 01-23/03, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «LEXUS LX 570», державний номерний знак [NUMBER] становить 179817,06 грн. Статус суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи Свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3073 від 16.06.2005, Сертифіктом суб`єкта оціночної діяльності № 714/17 від 18.07.2017, посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача МФ№10947-ПК від 08.11.2018. Згідно рахунку № ЕЛюС-0004696 від 09.03.2019 вартість проведення ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля складає 179725,25 грн. Позивач виконуючи свої зобов`язання перед страхувальником, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту Поліс ТЗ № 004357 від 09.11.2018, на підставі страхового акту № 863 від 15.03.2019, виплатив страхове відшкодування в повному обсязі, згідно платіжного доручення № 5647 від 15.03.2019 у розмірі 179725,25 грн. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «НАДІЙНА» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України). Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За нормою ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно до абзацу «в» пп. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)». Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку позивачем доведено виконання обов`язків по виплаті страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю страхувальника, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НАДІЙНА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved