Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

07.10.2024 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у сумі 10380,50 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1955931, на підставі якого фінансова компанія надала відповідачу грошові кошти в розмірі 6500,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 01.05.2021 року зі сплатою процентів у розмірі 1,99% на день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису 25vcOhPN26, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - [INFO] ) в порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Того ж дня, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання п.1 Договору позики №1955931 від 01.04.2021 свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6500грн, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за номером платіжної картки № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи - ТОВ «ФК Фінекспрес». 26.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2610 за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає), а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру прав вимог №2 від 26.10.2021 року до договору факторингу №2610 від 26.10.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 22022,00 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15522,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Так, за умовами договору позики №1955931 від 01.04.2021, сума кредиту становить 6500 грн., строк користування позикою 30 днів . У строки, визначені договором позики, заборгованість не сплачена, тому, врахувавши правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, позивачем прийнято рішення перерахувати нараховані первісним кредитором проценти в межах строку позики, яка визначена договором за базовою процентною ставкою в розмір 1,99% від суми позики за 1 день в період користування грошовими коштами, врахувавши здійснені відповідачем платежі за договором, які складають 0 грн. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 10380,50 грн., зокрема: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3880,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 11.10.2024 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія управління активами», з огляду на таке. Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У розумінні статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно части першої статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Судом встановлено, що 01.04.2021 року о 18 год. 54 хв. [PERSON] відправлено на електронну пошту [INFO] одноразовий ідентифікатор - [NUMBER] , що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 01.04.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики №1955931, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису. Відповідно до п. 1 вказаного договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. Згідно з п. 2. вказаного договору позики, сума позики - 6500 грн.; строк позики - 30 днів; процентна ставка (базова)/день - 1,99% (фіксована); дата надання позики - 01.04.2021 року; дата повернення позики - 01.05.2021 року; знижена процентна ставка/день - 0,59 %; процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день - 2,70 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 324,85 %; орієнтовна загальна вартість позики - 8235,50 грн. Факт зарахування коштів на картку відповідача підтверджується довідкою №КД-000000849/ТНПП від 01.10.2024 року ТОВ «ФК «Фінекспрес», яке виступило платіжною установою. 26.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем було укладено договір факторингу №2610, у відповідності до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованості. (п. 1.1. договору). Згідно реєстру прав вимог №2 від 26.10.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія управління активами» права вимоги до боржника [PERSON] за договором позики №1955931 від 01.04.2021 року на загальну суму заборгованості 22022,00 грн., з яких: 6500 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 15522,00 грн. - за відсотками. Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за договором позики №1955931 від 01.04.2021 року становить 10380,50 грн., з яких: 6500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3880,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено судом, [PERSON] взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, грошові кошти та проценти від суми позики в строки, визначені у договорі не повернув, у зв`язку з чим за останнім перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» обліковується заборгованість в розмірі 10380,50 грн., яка складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6500,00 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 3880,50 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] наведеної вище заборгованості за договором позики №1955931 від 01.04.2021 року є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими письмовими доказами, а тому є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028 грн. Згідно ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. ТОВ «Фінансова компанія управління активами», враховуючи що позов подано в електронній формі, було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку судового розгляду, вважаю за необхідне 50 відсотків від судового збору повернути ТОВ «Фінансова компанія управління активами» з державного бюджету, а саме: 1211,20 грн., а інші 50 відсотків - відповідач має сплатити позивачу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved