Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив виділити йому 249/1000 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які становлять 0,0249га згідно схеми поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:01:005:0240, складеної сертифікованим інженером -землевпорядником [PERSON] із загальної площі 0,0801га, кадастровий номер 2310100000:01:005:0240, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] на підставі рішення Запорізької міської ради №49/152 від 24.04.2016, шляхом внесення змін в координати земельної ділянки, в відомості Державного земельного кадастру, в кадастровий номер земельної ділянки 2310100000:01:005:0240 за адресою: [ADDRESS] , а саме: зменшити площу земельної ділянки з 0,0801га до 0,0552га згідно схеми поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:01:005:0240, складеної сертифікованим інженером землевпорядником [PERSON] ; припинити право власності [PERSON] на частку у спільній частковій власності на земельну ділянку кадастровий номер 2310100000:01:005:0240, яка розташована за адресою: [ADDRESS] : визнати право власності [PERSON] на виділену частину земельної ділянки загальною площею 0,0249га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 249/1000 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які становлять 0,0249 га, із загальної площі 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:01:005:0199, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На теперішній час частка позивача не виділена в натурі, що обмежує його права, як власника, на самостійне розпорядження своєю власністю. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року провадження по справі відкрите. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися . Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року закрите підготовче\~провадження та призначено \~справу до судового розгляду по суті. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, наполягав на задоволенні позову. Відповідачі , належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили , відзив на позов не надали , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідачів на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником 51/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.05.2005 р, посвідченим приватним нотаріусом ЗМНО Бургазли І.І. , зареєстрованим в реєстрі за № 3018. Судом встановлено,\~що рішенням Запорізької міської ради № 49/152 від 27.04.2016 року передано співвласникам житлового будинку у спільну часткову власність (по фактичному користуванню) частину земельної ділянки ( кадастровий номер 2310100000:01:005:0199 ) площею 0,0633 га ( землі житлової та громадської забудови; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) таким чином; -гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0249 га, що складає 249/1000 часток ( від площі присадибної ділянки 0,1000га); -гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0199 га, що складає 199/1000 часток ( від площі присадибної ділянки 0,1000га); -гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0, 0185 га, що складає 185/1000 часток ( від площі присадибної ділянки 0,1000га). При цьому частка земельної ділянки передавалась у спільну часткову власність по фактичному користуванню. Фактичне користування земельною ділянкою було погоджено між усіма землекористувачами, що підтверджується відповідною схемою під назвою «Порядок фактичного землекористування земельною ділянкою по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті право власності на частину земельної ділянки, що за життя належала [PERSON] перейшло до її сина [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за Законом від 11.07.2023 року , також до останнього перейшло і право власності на житловий будинок, ЛІТ.А-2, що розміщений на цій земельній ділянці, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за Законом від 11 липня 2023 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2024 року у справі 331/6667/23 виділено в натурі [PERSON] 199/1000 частин земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які становлять 0,0199 га, згідно Схеми поділу земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:01:005:0199 складеної Сертифікованим інженером землевпорядником - [PERSON] із загальної площі 0,1 га, кадастровий номер 2310100000:01:005:0199, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належну [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2023 року зареєстровану у реєстрі за № 2234, припинивши при такому виділі право спільної часткової власності. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2024 року у справі 331/6667/23 внесені зміни в координати земельної ділянки по [ADDRESS] та у відомості Державного земельного кадастру, у зв`язку з чим змінено кадастровий номер земельної ділянки на 2310100000:01:005:0240 внаслідок зменшення площі земельної ділянки з 0,1000 га на 0,0801 га. [PERSON] , реалізуючи своє законне право на виділення в натурі належної йому частки земельної ділянки, звернувся до спеціаліста у галузі земельних відносини, сертифікованого інженера землевпорядника [PERSON] , щодо можливості виділу йому в натурі належної частини земельної ділянки, та у випадку можливості виділення розроблення відповідної технічної документації, щодо такого виділу схеми поділу земельної ділянки. На підставі викладеного інженером землевпорядником було встановлено можливість виділу земельної ділянки та розроблено відповідну схему. Виділ частини земельної ділянки можливий у позасудовому порядку шляхом укладення всіма землекористувачами договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. Маючи намір укласти зазначений договір представник позивача направив всім землекористувачам (відповідачам), пропозицію укласти договір, що підтверджується пропозицією та доказами направлення пропозиції відповідачам. Однак укласти договір не вдалось, оскільки інші землекористувачі не відреагували на пропозицію. Більш того, при підготовці документів виявилось, що право власності на частини земельної ділянки оформлено лише у [PERSON] та [PERSON] .. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] свого права володіння частками земельної ділянки не оформили, а інший землекористувач [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, після його смерті, належну йому частину домоволодіння успадкувала його дружина [PERSON] та син [PERSON] , що підтверджується Постановою державного нотаріуса Четвертої запорізької державної нотаріальної контори Грибачової Л.Д., про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 грудня 2020 року . Відсутність правовстановлюючих документів на право володіння частиною земельної ділянки у відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] взагалі унеможливлюють укладення договору про виділ частини земельної ділянки в натурі. У відповідності\~з\~Конституцією України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями\~15\~та\~16ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень\~статті 356 ЦК України\~вбачається, що [PERSON] та відповідачі є суб`єктами спільної часткової власності. Статтею 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Положеннями\~статті 364 цього ж Кодексу\~встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку\~статті 364 ЦК України\~право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні\~статті 181 ЦК України\~. За умовами ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364\~ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289 св 18. Частка земельної ділянки належна позивачу у земельній ділянці є визначеною, та становить 249/1000, при визначенні саме такого розміру частки земельної ділянки було враховане фактичне землекористування, оскільки саме ця частина земельної ділянки обслуговує належний позивачу житловий будинок, більш того всі землекористувачі, погодивши порядок фактичного землекористування земельною ділянкою, погодили місце розташування земельної ділянки на місцевості із встановленням її меж. Технічна можливість виділу ідеальної частки 249/1000 підтверджується схемою поділу земельної ділянки, з якої вбачається місце розташування земельної ділянки та її площа 0,0249 га, яка узгоджується із площею частки земельної ділянки, що передавалась у спільну часткову власність [PERSON] рішенням Запорізької міської ради №49/152 від 27.04.2016 року. Враховуючи, що позивачу належить 249/1000 часток земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які становлять 0,0249 га, із загальної площі 0,0801 га, кадастровий номер 2310100000:01:005:0240, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за висновком щодо технічної можливості поділу (виділу) дану земельну ділянку можливо поділити в частках, які можуть експлуатуватися окремо, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог щодо виділення її в окрему одиницю.

Outcome: approved