Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором №432585-КС-001 від 05.11.2021 та додатковою угодою №1 до вказаного кредитного договору в розмірі 32\~540.63 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 15\~531.87 грн., суми прострочених платежів по процентах 17\~008.76 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 05.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №432585-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до даного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10\~000 грн., зі сплатою процентів. Також 26.12.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №432585-КС-001 від 05.11.2021 про надання кредиту, відповідно до умов якої позичальнику додатково надано кредит в сумі 14\~000 грн. Позивач вказує, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором та Додатковою угодою до кредитного договору, а тому у Боржника утворилась заборгованість в розмірі 32\~540.63 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 15\~531.87 грн., суми прострочених платежів по процентах 17\~008.76 грн. Таким чином, товариство було змушено звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 24.09.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 24.09.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк», а саме про належність банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; про зарахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] шляхом надання виписки про рух коштів по рахунку за період з 05.11.2021 (дата надання кредиту) по 12.06.2022 (кінцевий строк кредитування). Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду. Відзиву на позов не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5\~ст.279 ЦПК України,\~до суду не надходило. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 05.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено електронний Договір №432585-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, а саме пропозиції (оферти) на укладання договору і згоди (акцепту) пропозиції на укладанні кредитного договору. Кредитний договір підписаний електронним одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до анкети клієнта [PERSON] , в ній зазначена бажана сума кредиту 10\~000 грн., номер карти для перерахування кредиту - №4149499132798735. 05.11.2021 ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] пропозицію (оферта) укласти Договір №432585-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених в оферті. ТОВ «Бізпозика» через телекомунікаційну систему направлено на номер телефону [PERSON] , зазначений ним у своїй анкеті, одноразовий ідентифікатор G-7806. 05.11.2021 [PERSON] прийняв пропозицію ТОВ «Бізнес позика» щодо укладення Договору №432585-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, та 05.11.2021 за допомогою електронного одноразового ідентифікатору G-7806 підписав Договір №432585-КС-001 про надання кредиту. На підтвердження укладання договору в електронній формі представником позивача також надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи, в якій відображена вищезазначена послідовність дій клієнта з укладання кредитного договору електронним шляхом на сайті позивача, шляхом обміну електронними повідомленнями.. Відповідно до даного Кредитного договору №432585-КС-001 від 05.11.2021 позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 10 000 грн., зі сплатою процентів. Строк кредиту: 8 тижнів. Процента ставка: в день 0.96913372, фіксована. Строк дії Договору до 31.12.2021. На підтвердження перерахування кредитних коштів представником позивача надано копію квитанції №459349841 від 05.11.2021 про перерахування на картковий рахунок [NUMBER] грошових коштів в сумі 10\~000 грн., призначення платежу: [PERSON] згідно Кред. дог. №432585-КС-001 від 05.11.2021. Крім того, 26.12.2021 ТОВ «Бізпозика» направлено [PERSON] пропозицію укласти Додаткову угоду до Договору №432585-КС-001 від 05.11.2021 про надання кредиту на умовах, визначених в оферті. ТОВ «Бізпозика» через телекомунікаційну систему направлено на номер телефону [PERSON] , зазначений ним у своїй анкеті, одноразовий ідентифікатор G-7303. 26.12.2021 [PERSON] прийняв пропозицію ТОВ «Бізнес позика» щодо укладення Додаткової угоди до Договору №432585-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, та 26.12.2021 за допомогою електронного одноразового ідентифікатору G-7303 підписав Додаткову угоду №1 до Договору №432585-КС-001 від 05.11.2021 про надання кредиту. На підтвердження укладання договору в електронній формі представником позивача також надано витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи, в якій відображена вищезазначена послідовність дій клієнта з укладання кредитного договору електронним шляхом на сайті позивача, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов Додаткової угоди №1 кредитодавець повинен додатково надати позичальнику кредит в сумі 14\~000 грн., а позичальник повернути кредит у строки та на умовах, викладених в Договору. Сторони угоди підтвердили, що станом на 26.12.2021 сума неповернутого позичальником кредиту згідно Договору №432585-КС-001 від 05.11.2021 становить 3416.59 грн. Кредит збільшується на 14\~000 грн., після збільшення загальна сума неповернутого кредиту становить 17\~416.59 грн. Строк кредиту продовжено на 163 дні, до 12.06.2022. Також вказана додаткова угода має в собі графік платежів з повернення кредиту та сплати процентів. На підтвердження перерахування кредитних коштів представником позивача надано копію квитанції №475828215 від 26.12.2021 про перерахування на картковий рахунок [NUMBER] грошових коштів в сумі 14\~000 грн., призначення платежу [PERSON] згідно Дод. Угоди від 26.12.2021 до кред. дог. №432585-КС-001 від 05.11.2021. Крім того, судом, за клопотанням представника позивача, витребувано інформацію з АТ КБ «Приватбанк», згідно з якою карта за № [NUMBER] , вказана [PERSON] в анкеті-заяві, на яку він просив перерахувати кредитні кошти, належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . З виписки по рахунку по даній карті судом встановлено, що на неї 05.11.2021 відбулось зарахування коштів в сумі 10\~000 грн. та 26.12.2021 відбулось зарахування коштів на суму 14\~000 грн. Відтак, матеріалами справи підтверджено надання відповідачу в користування кредитних коштів згідно умов вищезазначеного кредитного договору та додаткової угоди до нього. Згідно розрахунку боргу в матеріалах справи та довідки про стан заборгованості за Договором №432585-КС-001 від 05.11.2021 про надання кредиту, заборгованість [PERSON] станом на 17.08.2024 складає 32\~540.63 грн., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 15\~531.87 грн., суми прострочених платежів по процентах 17\~008.76 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.\~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: -електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; -аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Наданими до матеріалів справи доказами, дослідженими судом, підтверджено факт укладання в електронному вигляді кредитного договору від 05.11.2021 та додаткової угоди від 26.12.2021 до цього кредитного договору між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] . Оскільки [PERSON] , уклавши договір в електронній формі, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, укладення кредитного договору та додаткової угоди у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин, відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»,\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Як передбачено ст.ст. 610-612 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Із наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач порушив умови повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Бізнес позика» не повернуті, на підставі частини другої\~статті 530 ЦК України\~\~ТОВ «Бізнес позика» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Також суд враховує, що сторони в Договорі №432585-КС-001 від 05.11.2021 про надання кредиту узгодили такі умови як сплата процентів, їх розмір та порядок сплати, при цьому, Додаткова угода №1 до Договору №432585-КС-001 від 05.11.2021 про надання кредиту є його невід`ємною частиною, а тому наявні підстави для стягнення суми процентів за користування кредитними коштами згідно кредитного договору та додаткової угоди до нього в судовому порядку. Розрахунок заборгованості з тіла кредиту та процентів (які нараховані позивачем в межах строку кредитування) сумніву у суду не викликає та не спростований відповідачем. Враховуючи, що позивачем надано докази, які підтверджують укладання кредитного договору з відповідачем, а також надання кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування процентів, а відповідачем, в свою чергу, не виконано договірні зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесений судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача підлягає сплаті на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору в розмірі 2422.40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved