Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У червні\~2024\~року [PERSON] (далі позивач) в інтересах\~ [PERSON] звернулася до Фастівського\~міськрайонного суду\~Київської області\~із позовом\~до Першої\~Фастівської державної\~нотаріальної контори (далі відповідач), третя особа: Орган опіки та піклування Фастівського району Київської області, про\~встановлення, що заповідана частка у спадщині є більшою від належної обов`язкової частки та визнання правомірною відмову від обов`язкової частки у спадщині. На виконання вимог ухвали суду від 20.06.2024 року про залишення позовної заяви без руху подано уточнену позовну заяву [PERSON] , в інтересах [PERSON] \~до Першої Фастівської державної нотаріальної контори, треті особи: Орган опіки та піклування Фастівського району Київської області, [PERSON] , [PERSON] про\~визнання, що право на обов`язкову частку у спадщині не виникло, оскільки заповідана частка у спадщині є більшою від належної обов`язкової частки. У подальшому, ухвалою суду від 22.08.2024 року замінено третю особу Орган опіки та піклування Фастівського району Київської області на Служба у справах дітей та сім`ї Томашівської сільської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до заповітів від 04.05.2021 року з спадкоємцями майна, що належало [PERSON] , який помер [INFO] . Так, [PERSON] у відповідності до положень ч. 1 ст. 1241 та ч. 1 ст. 1261 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині. У той же час, за приписами ч. 3 ст. 1241 ЦК України, для того, щоб спадкування майна померлого відбулося саме у відповідності до частки, яка зазначена у заповіті, слід у судовому порядку встановити, що заповідана частка у спадщині є більшою від належної обов`язкової частки і, відповідно, що право на обов`язкову частку у спадщині не виникло. Відзиву на позовну заяву не надходило. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити його. Відповідача у судове\~засідання не\~з`явилася,\~направила до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~відсутність представника. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Томашівської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності(ч. 1 та ч. 3ст. 211 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою суду від 08 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано належним чином звірені копії\~матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] 05.08.2024 року надійшли витребувані судом документи. Ухвалою суду від 22.08.2024 року замінено третю особу Орган опіки та піклування Фастівського району Київської області на Служба у справах дітей та сім`ї Томашівської сільської ради. Ухвалою суду від 28.10.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9) являються дітьми [PERSON] , а [PERSON] дружиною (а.с. 10). У відповідності до заповіту від 04.05.2021 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О. та зареєстровано в реєстрі за №488, [PERSON] зробив наступне розпорядження на випадок своєї смерті: належні йому на праві особистої приватної власності житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами під [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій розташований цей будинок і земельну ділянку біля будинку для ведення особистого селянського господарства за цією ж адресою, а також земельну ділянку площею 4,9673 га, що розташована на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області з кадастровим номером 3224982400:04:003:0080, заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як вбачається із заповіту від 04.05.2021 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О. та зареєстровано в реєстрі за №490, [PERSON] зробив наступне розпорядження на випадок своєї смерті: належні йому на праві особистої приватної власності 2/3 частки земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від загальної площі земельної ділянки 8,3321 га, що розташована на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області з кадастровим номером 3224982400:04:003:0079, заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Згідно заповіту від 04.05.2021 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Похитайло О.О. та зареєстровано в реєстрі за №489, [PERSON] зробив наступне розпорядження на випадок своєї смерті:належну йому на праві особистої приватної власності земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,площею 2,4788 га, що розташована на території Веприцької сільської ради, 337, Фастівського району Київської області з кадастровим номером 3224981600:02:005:0034, а також 1/3 частку земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від загальної площі земельної ділянки 8,3321 га, що розташована на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області з кадастровим номером 3224982400:04:003:0079, заповів своєму сину [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). 29.04.2024 року із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , у відповідності до долі часток, охопленими вищевказаними заповітами від 04.05.2021 року, звернулись [PERSON] (а.с. 58), [PERSON] (а.с. 59) та [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON] (а.с. 60). Так, стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1\~ст. 1241 ЦК України\~малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно роз`яснень, викладених у п. 19\~постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений\~ст.1241 ЦК України, є вичерпаний і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. Станом на час відкриття спадщини [INFO] , дочка померлого спадкоємця [PERSON] , [INFO] , була неповнолітньою. У той же час, за ч. 3 ст. 1241 ЦК України, \~будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку. У справі ЄСПЛ "SundayTimes v. UnitedKingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом", зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steelandothers v. TheUnitedKingdom"). Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Оцінюючи зібрані\~по справі\~докази в\~їх сукупності,\~розглядаючи справу\~у межах\~заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: dismissed