Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

30 квітня 2024 року до Приморського районного суду м.Одеси надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якій представник позивача - [PERSON] , просить стягнути з [PERSON] понесені витрати в розмірі 68 330,26 грн. та здійснити розподіл судових витрат, мотивуючи вимоги тим, що 10.09.2022 року в м.Одеса з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Nissan», д/н [NUMBER] , що належить [PERSON] , та завдано матеріальну шкоду. Зазначену шкоду особисто винуватцем ДТП не було відшкодовано. Потерпіла особа з метою отримання відшкодування звернулася до позивача з відповідною заявою, у зв`язку з чим їй позивачем було здійснено виплату в розмірі 66 630,20 грн., а також понесено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 700,00 грн., яку відповідач повинен відшкодувати, але ухиляється від добровільного її відшкодування. Справа надійшла за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області 03.07.2024 та ухвалою судді від 08.07.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено перше судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] , який підтвердив свої повноваження довіреністю №6-01/72 від 29.02.2024 року строком дії до 31 грудня 2024 року (а.с.45), в позовній заяві клопотав про розгляд справи у відсутності представника позивача, також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 10 жовтня 2022 року по справі №521/13857/22, [PERSON] 10.09.2022 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», державний реєстраційний номер [NUMBER] , в м.Одеса по вул.Малиновського, 110, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] , який зупинився попереду на світлофорі, в результаті чого відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова суду набрала законної сили (а.с.28). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди 10 вересня 2022 року відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, доказів протилежного суду надано не було. 14 вересня 2022 року [PERSON] повідомив позивача про страховий випадок (а.с.31) та в той амий день звернувся до МТСБУ про виплату страхового відшкодування, відповідно до ст. 35 та п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.35), до якої додав копії страхового полісу №207232649 строком дії з 14.12.2021 року по 13.12.2022 року (а.с.33). Згідно звіту СПД [PERSON] вих.№86406, складеного 27 вересня 2022 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу заподіяного власнику автомобіля «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] , станом на 21 вересня 2022 року, становив 70 947,14 грн. (а.с.5-8). Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до п.40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст.41 цього Закону. Згідно п.17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - [PERSON] в розмірі 66 630,26 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 935595 від 04.11.2022 року (а.с.16 на звороті). Окрім цього позивач поніс витрати на оплату послуг аваркома (експерта) в розмірі 1 700,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №934568 від 07.10.2022 року (а.с.44). 03.11.2022 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію, в якій позивач просив у добровільному порядку компенсувати МТСБУ суму в розмірі 68 330,26 грн., але вона була залишена відповідачем поза увагою (а.с.41). Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За викладених обставин суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 68 330,26 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. (а.с.36).

Outcome: approved