Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач звернулась\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про виділ\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~частковій власності,\~обґрунтовуючи свої\~вимоги тим,\~що з 03 березня 2004 року вона є власником 2/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яку отримала за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Ситник О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 357. Даний житловий будинок в цілому, згідно технічної документації складається з: А1-1-житлового будинку, а2 прибудови, а3 - прибудови (загальна площа 60.7 кв.м. житлова площа 25.0 кв.м.), Г сараю, Ж вбиральні, № 1 -3 - огорожі. 1/5 частка даного будинку належить відповідачу [PERSON] . Інші 2/5 частки, які належали [PERSON] , згідно висновку КП «Новомосковське МБТІ`ДОР» від 08.06.2024 виділені в окремий об`єкт в цілому з присвоєнням адреси, тому на даний час не відносяться до складу спільної сумісної власності. Позивач, як законний власник 2/5 часток житлового будинку бажає і має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. На даний час вони не можуть домовитися з іншим співвласником та дійти згоди про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, зокрема щодо вирішення питання приватизації земельної ділянки під її частиною будинку, на яку необхідна згодо всіх співвласників. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер №616, складеного КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» даний житловий будинок можливо поділити у натурі виділивши позивачу окремо 2/5 частки з житлового будинку А1-1, з прибудовою а2, прибудовою а3, загальною площею 31.3 кв.м., житловою площею 12.5 кв.м., з переліком приміщень: 2-1 коридор площею 2.3 кв.м., 2-2 кухня площею 5.7 кв.м., 2-3 санвузол площею 1,7 кв.м, 2-4 передпокій площею 9.1 кв.м., 2-5 кімната площею 12.5 кв.м; господарські будівлі та споруди: сарай Г, вбиральня Ж, огорожа №1-2. У зв`язку з чим просить виділити їй належні на праві приватної власності 2/5 частки з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які складаються з: житлового будинок А1-1, прибудови а2, прибудови а3, з переліком приміщень: 2-1 коридор площею 2.3 кв.м., 2-2 кухня площею 5.7 кв.м., 2-3 санвузол площею 1.7 кв.м., 2-4 передпокій площею 9.1 кв.м., 2-5 кімната площею 12.5 кв.м., загальною площею 31.3 кв.м., житловою площею 12.5 кв.м., сарай Г, вбиральня Ж, огорожа № 1-2, припинивши право спільної часткової власності на вищевказаний будинок. Представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, але до початку судового засідання надав суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, але до початку судового засідання надала суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що відповідач фактично визнав позовні вимоги, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне. На підставі договору дарування частини домоволодіння від 03 березня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ситник О.В., зареєстрованого в реєстрі за №357, [PERSON] є власником\~2/5\~частини домоволодіння,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~В цілому\~домоволодіння,\~що розташоване\~на земельній\~ділянці площею\~695\~кв.м.,\~складається з\~: А-1-житловий будинок каркасномаз. поштук., обкл. 5,0 цегл. Жилою площею 25,0 кв.м., загальною площею 57,6 кв.м., житловий будинок Б-1 глинобит. поштук., житловою площею 20.1 кв.м., загальною площею 36.1 кв.м., сарай В-1 цегл., сарай Г-1, глинобит. поштук., вбиральня Д-1 дер., вбиральня Ж-1 дер., вбиральня З-1 дер., огорожа №1-4 штах., що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3643610 від 21.05.2004. З договору\~дарування від\~26.07.2010,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Дніпропетровського\~міського нотаріального\~округу Лозенко\~В.В.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№2303,\~вбачається ,\~що 1/5\~частина об`єкту\~нерухомого майна\~,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~належить [PERSON] , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №28830446 від 31.01.2011. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №616 від 21.09.2024, та технічного паспорта на будинок садибного типу, складених КП «Новомосковське МБТІ», вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить: 2/5 частки [PERSON] на підставі договору дарування частини домоволодіння, виданого 03.03.2004 за №357 приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу; 1/5 частка належить [PERSON] на підставі договору дарування частини об`єкту нерухомого майна, виданого 26.07.2010 за № 2303 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу; 2/5 частки, які належать [PERSON] на підставі договору дарування частини об`єкту нерухомого майна, виданого 26.07.2010 за № 2303 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, виділені в окремий об`єкт в цілому з присвоєнням адреси. Технічна характеристика: житловий будинок А1-1, прибудова а2 , прибудова а3, (загальна площа 60,7 кв.м, житлова площа 25,0 кв.м.) з переліком приміщень: 1-1 кухня пл. 7,8 кв.м, 1-2 передпокій пл. 9,1 кв.м, 1-3 кімната пл. 12,5 кв.м, 2-1 коридор пл. 2,3 кв.м, 2-2 кухня пл. 5,7 кв.м, 2-3 сан вузол пл. 1,7 кв.м, 2-4 передпокій пл. 9,1 кв.м, 2-5 кімната пл. 12,5 кв.м, сарай Г, вбиральня Ж, вбиральня 3, огорожа №1-3. Новоутворений об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , складається з наступного: житлового будинку А1-1 з прибудовами а2, прибудова а3, загальною площею 31,3 кв.м., житловою площею 12,5 кв.м. з переліком приміщень: 2-1 коридор пл. 2,3 кв.м, 2-2 кухня пл. 5,7 кв.м, 2-3 сан вузол пл. 1,7 кв.м, 2-4 передпокій пл. 9,1 кв.м, 2-5 кімната пл. 12,5 кв.м, господарські будівлі та споруди: сарай Г, вбиральня Ж, огорожа № 1-2, ( [PERSON] ). За технічними показниками об`єкт може бути поділено. Також встановлено, що до його складу не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) будівлі та споруди, та за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними (СС1) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам та встановлено їх можливість безпечної експлуатації - нерухоме майно є відокремлене, огороджено парканом, має індивідуальне підведення комунікації (електрика, водопостачання), опалення газове, подвір`я має окремий вхід. Згідно порядку\~проведення технічної\~інвентаризації затвердженої\~Постановою КМУ\~від 12.05.2023р.\~№ 488-\~змінено літерацію\~житлового будинку,\~господарчих будівель\~та споруд,\~житловий будинок\~розподілено на\~житловий будинок\~А1-1,\~прибудова а2,\~прибудова аЗ. Об`єкт нерухомого майна утворився шляхом поділу без проведення будівельних робіт, без втручання в несучі конструкції, перепланування та переобладнання. За технічними показниками частина об`єкта нерухомого майна 2/5 частки відокремленні, мають окремий вихід і можуть бути виділені в натурі. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч. 1,2,3\~ст. 358 ЦК України). Згідно з ч. 3\~ст. 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1\~ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з ч. 3\~ст. 364 ЦК України\~у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 365 ЦК України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо спільне володіння і користування майном є неможливим. Згідно з ч. 1,2\~ст. 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України\~можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Відповідно до п.6 вищенаведеної Постанови при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2\~ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Судом встановлено,\~що позивач\~є власником\~2/5\~частки житлового\~будинку,\~розташованого за\~адресою: [ADDRESS] , вказана частина будинку є відокремленою, має окремий вихід та може бути виділена в натурі. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved