Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України). Позов обґрунтовано тим, що 15.02.2024 року о 06 годин 20 хвилин, воді1й [PERSON] в темний час доби керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2109», реєстрацій6ний номер [NUMBER] рухався в Металургійному районі м. Кривого Рогу по мокрому не освітленому асфальтному покриттю проїжджій частині догори, без назви в районі Криворізької виправної колонії №80 збоку вул. Шиферна в напрямку вул. Цимлянська. В цей час по проїжджій частині дороги без назви з боку вул. Шиферна в напрямку вул. Цимлянська у попутному напрямку руху автомобіля «Опель Омега», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався прямолінійно не змінюючи напрямок та швидкість свого руху. Також у попутному йому напрямку по проїзній частині дороги без назви біля лівого краю дороги вздовж проїзної частини, рухався пішохід [PERSON] , який рухався прямолінійно, не змінюючи напрямок та темп свого руху. В ході подальшого руху водій автомобіля ВАЗ 2109 [PERSON] проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно мір для зменшення швидкості руху аж до зупинки або безпечного об`їзду перешкоди не прийняв, перевищуючи максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах з послідуючим виїздом автомобіля на смугу зустрічного руху для обгону автомобіля «Опель Омега», чим порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху. Внаслідок чого [PERSON] допустив наїзд автомобіля ВАЗ 2109 реєстраційний номер [NUMBER] на пішохода [PERSON] .. В результаті чого потерпілому заподіяні тілесні ушкодження: тупа поєднана травма тіла, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани голови, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини закритий перелом лівої лопатки, розрив ключично-акроміального зчленування, розрив пахової артерії та вени, променевого та серединного нервів ліворуч, перелом 1 ребра праворуч, лівобічний гемоторакс, забій лівої легені, закрити перелом обох кісток лівої гомілки, травматичний шок 1-2 ступеня. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] винним себе у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся. В ході скоєння кримінального правопорушення відносно позивача відповідачем [PERSON] було завдано позивачу сильного фізичного болю . Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в 2-й міській лікарні м. Кривого Рогу з 15.02.2024 року по 05.03.2024 року, відповідач [PERSON] добровільно допомагав та оплачував затрати на лікування, а саме: 21.02.2024р надав 14000 гривень, 26.02.2024р 16000 грн., 04.03.2024р. 16000, 12.03.2024р 5000 грн., 23.03.2024 р 6000 грн., 12.04.2024 р. -7000 грн., 19.04.202р. 40000 грн., що в загальній сумі складає 104\~000 гривень. Після виписки із стаціонарного лікування з травматологічного відділення КП «Криворізька міська лікарня №2 КМР ДОР» [PERSON] продовжує амбулаторно лікуватися під наглядом лікарів та сімейного лікаря терапевта, постійно купляє необхідні ліки за власні кошти та на теперішній час проходить лікарську комісію для подальшого направлення до МСЕК для встановлення йому групи інвалідності. В результаті злочину відносно позивача йому була заподіяна додаткова майнова шкода в сумі 22270 гривень. Окрім фізичної шкоди неправомірними діями [PERSON] завдано позивачу немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його життя: він став інвалідом, що більш не зможе працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючого події, страх можливого повторення події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов`язків, почуття образи, обурення, приниження гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров`я. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 22 270,00 гривень, та моральну шкоду в розмірі 300\~000,00 гривень. Ухвалою суду від 05.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2024 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строк на 3 роки. На підставі ст.. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання у вигляді позбавлення волі та призначено іспитовий строк 1 рік (а.с. 11-12). З матеріалів справи, в якій знаходяться квитанції вбачається, що позивач поніс витрати, пов`язані з лікуванням, що підтверджується квитанціями (а.с. 13-18). З виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що на момент надходження стан хворого тяжкий. Діагноз: - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани голови, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини, закритий перелом лівої лопатки, розрив ключично-акроміального зчленування, розрив пахвової артеріальної вени, променевого та серединного нервів ліворуч, закритий перелом обох кісток лівої гомілки, неврит лівого променевого та серединного нервів, травматичний шок 1-2 ступеню ( а.с. 19,21). З виписки-епікрізу вбачається, що зі слів потерпілий отримав травму внаслідок ДТП, проходив стаціонарне лікуванні, направлений на реабілітацію (а.с. 22-23). Згідно висновку експерта №535/23 виявлені ушкодження заподіяні потерпілому [PERSON] відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 24-26). Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 3 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину. У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, належить задовольнити. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Судом встановлено, що позивач зазнав фізичного болю та душевних страждань, та інших негативних явищ, у нього погіршився стан здоров`я, внаслідок перенесених травм. У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за №4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого відповідачем правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення та виходячи з міркувань розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди з відповідача на користь позивача в розмірі 40\~000, 00 (сорок тисяч) гривень. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial