Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

14.08.2023 року Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області особі селищного голови Бочкарьова А. звернувся до суду із позовом, який 25.12.2023 року був уточнений, до [PERSON] , [PERSON] , 3-я особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 26.07.2017 Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] в м. Бердянськ Запорізької області народився [PERSON] . Мати - [PERSON] . Батько - [PERSON] . Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 - [PERSON] зареєстрований відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України. Розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації Київської області від 07.09.2018 № 782, у зв`язку з засудженням матері [PERSON] та у зв`язку з обранням запобіжного заходу батьку [PERSON] у вигляді тримання під вартою малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням голови Броварської районної державної адміністрації Київської області від 18.09.2018 № 814 [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та встановлено, що малолітній [PERSON] буде проживати разом з опікуном по [ADDRESS] . Згідно листа Служби у справах дітей Бердянської міської ради Запорізької області від 16.10.2018 № 768/01-21 малолітній [PERSON] , [INFO] , який перебуває під опікою [PERSON] проживаючої по [ADDRESS] внесений до книги обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які прибули з інших територій. Згідно листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 10.05.2023 року № 3/2-8380/Ги вбачається, що батько [PERSON] , [INFO] , засуджений 12.09.2018 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2017, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. З 06.11.2019 відбував покарання в державній установі «П`ятихатська виправна колонія (№122)», звідки звільнився 13.02.2023 згідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2023 умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України. Батько, [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Великодиерської селищної ради Броварського району, із довідкою про повернення з місць позбавлення волі та заявою про повернення йому дитини та надання висновку про можливість передачі [PERSON] , [INFO] , для подальшого виховання батьку, не звертався. Матір, [PERSON] , [INFO] , вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2018 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі. З 21.09.2018 відбувала покарання в державній установі «Недержинщинська виправна колонія (№ 65)», звідки звільнена 15.11.2019 згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 07.11.2019 умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України. Згідно листа Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної військової адміністрації Київської області від 13.06.2023 № 185/01-21 за період з 2019 по 13.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , із довідкою про повернення із місць позбавлення волі та заявою про повернення їй дитини та надання висновку про можливість передачі [PERSON] ., [INFO] , для подальшого виховання матері, остання не зверталась. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно ЄДРСР вбачається, що відносно відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Бердянським міськрайонним судом Запорізької області винесені судові накази про стягнення з них аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно заяви [PERSON] від 18.07.2023, поданої до органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, останній не заперечує проти позбавлення його батьківського прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики керівника БО «БФ «Добро+Дій» [PERSON] з 2019 року був під духовною опікою капеланів даного фонду. Після звільнення з місць позбавлення волі виявив бажання продовжити адаптаційну програму «Пізнай істину». [PERSON] позбувся поганих звичок та став на шлях ресоцилізацїї. За час проходження програми одружився, характеризується як відповідальний, дисциплінований та той на кого можна покластися в сім`ї. Йому вдалося змінитися та утворити нову здорову сімейну ланку. [PERSON] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини повідомив, що після звільнення з місць позбавлення волі у лютому 2023 року з заявою про повернення йому дитини для виховання не звертався. Син [PERSON] разом з його сестрою [PERSON] та матір`ю, за якою доглядає сестра проживають на тимчасово окупованій території в м. Бердянськ Запорізької області. Вони виїхати звідти не можуть, а він не може поїхати туди. Він одружився та проживає разом з дружиною на території реабілітаційного центру в м. Кривий Ріг, власного помешкання та заробітку не має, забрати дитину йому немає куди. Не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що до органу опіки та піклування Великодимерської селищної ради подав відповідну заяву від 18.07.2023. [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не викликалась, оскільки останнє відоме місце її реєстрації та проживання в м. Бердянськ Запорізької області, яке згідно з Наказом № 309 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 є територією, яка з 27.02.2022 тимчасово окупована Російською Федерацією і поштовий зв`язок з даною територією відсутній. Підпункт 14 пункту 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 (зі змінами) передбачає, що служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі заяви матері, батька, які повернулися з місць позбавлення волі, про повернення їм дитини обстежує їх житлово-побутові умови, перевіряє наявність або відсутність заробітку чи іншого доходу, про що складає відповідний акт, звертається до закладу, установи чи організації, що надає соціальні послуги дітям і сім`ям з дітьми (далі - соціальний заклад), та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки їх потреб з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею та готує висновок районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади про можливість передачі дитини для подальшого виховання матері чи батькові. Якщо за результатами розгляду питання про можливість передачі дитини матері, батькові, які повернулися з місць позбавлення волі, районна, районна у м. Києві та м. Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади зробить висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері, батькові служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, протягом двох місяців збирає документи, необхідні для порушення питання про позбавлення батьків їх батьківських прав. Такі документи можуть бути підготовлені також у разі, коли після повернення з місць позбавлення волі або звільнення з-під варти, батьки не звернулися із заявою про повернення дитини. Рішенням виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 18.07.2023 № 311, з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини, затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків. Рішенням виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 01.08.2023 № 318, з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини, затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене встановлено, що батьки не цікавляться життям та розвитком дитини, станом здоров`я, не забезпечують дитину матеріально, не готують її до дорослого життя, а це у свою чергу означає, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, отже є підстави відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України для позбавлення батьків батьківських прав. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини дід 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та про поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 № З ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її самостійного самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Пунктами 2 та 4 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо: вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. На підставі вищевикладеного просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженку м. Бердянськ Запорізької області, останнє відоме місце реєстрації та проживання в [ADDRESS] , батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позбавити [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2023 р. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.12.2023 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2024 року призначено судове засідання на 16.09.2024 року У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за її відсутності не надала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Про дату, час та місце судового засідання відповідач була повідомлена в установленому законом порядку шляхом повідомленням через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти позбавлення його батьківських прав, оскільки на даний час він знаходиться під опікою капеланів БО «БФ «Добро+Дій», де мешкає зі своєю новою дружиною. Після звільнення з місць позбавлення волі позбувся поганих звичок та став на шлях виправлення. Представник третьої особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача [PERSON] , повідомленої належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 26.07.2017 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 8). - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] № 00040111003 від 15.06.2023 року (а.с. 9); - копіє витягуу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] № 00040287035 від 27.06.2023 року (а.с. 13); - копією листа Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області № 17543/6004-18 від 27.07.2018 про засудження [PERSON] вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.02.2018 року та про відбуття покарання у СІЗО № 11 м. Вільянськ Запорізької області (а.с. 14); - копією розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 07.09.2018 № 782 про надання статусу дит, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] (а.с. 15); - копією паспорта опікуна [PERSON] (а.с. 17); - копією витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] (а.с. 18); - копією листа Служби у справах дітей Бердянської міської ради від 30.10.2018 № 03-17/2233 про перебування [PERSON] під опікою [PERSON] (а.с. 19); - копією наказу Служби у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 20.03.2021 №14/15 про взяття на первинний облік [PERSON] , як дитину позбавлену батьківського піклування (а.с. 20); - копією листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 10.05.2023 № 3/2-8380/Ги (а.с. 21); - копією листа Служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної військової адміністрації Київської області від 13.06.2023 № 185/01-21 (а.с. 21); - копією заяви [PERSON] від 18.07.2023 року (а.с. 23); - копією характеристики відносно [PERSON] (а.с. 24); - копією свідоцтва про шлюб [PERSON] серії [NUMBER] від 16.05.2023 року (а.с. 25); - копією судового наказу роздрукованого з ЄДРСР щодо стягнення аліментів з [PERSON] від 22.10.2019 по справі № 310/8284/19 (а.с. 26); - копією судового наказу роздрукованого з ЄДРСР щодо стягнення аліментів з [PERSON] від 15.11.2019 по справі №310/8280/19 (а.с. 27); - копією рішення виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав батьків» від 18.07.2023 № 311 з затвердженим висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 28-30); - копією рішення виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав батьків» від 01.08.2023 № 318 з затвердженим висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням батька від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 31-33). Ст. 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст. 152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч. 2 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В судовому засіданні вивчено та оголошено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у якому зазначено про те, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області вважає за доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, в судовому засіданні також вивчено та оголошено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у якому зазначено про те, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області вважає за доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У п. 15 цієї ж постанови роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінки. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що свідчить той факт, що вона самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не бере належної участі в його житті та вихованні, про що зазначено позивачем у позові, та це не спростовано відповідачем. У діях відповідача проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідач не вживає належних дій щодо забезпечення та виховання сина, покинувши його. Тому суд приходить до висновку, що позов в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] підлягає задоволенню. Однак суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, [PERSON] після відбуття покарання та на даний час знаходиться під опікою капеланів БО «БФ «Добро+Дій», де мешкає зі своєю новою дружиною [PERSON] .. Крім того, після звільнення з місць позбавлення волі позбувся поганих звичок та став на шлях виправлення. Відповідно до його характеристики після звільнення з місць позбавлення волі виявив бажання продовжити адаптаційну програму «Пізнай істину». За час проходження програми одружився, характеризується як відповідальний, дисциплінований та той на кого можна покластися в сім`ї. Йому вдалося змінитися та утворити нову здорову сімейну ланку. Також суд враховує, позицію відповідача [PERSON] відносно позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] .. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial