Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

До Дзержинського\~районного суду\~м.\~Харкова звернулася [PERSON] (далі - Позивач) з позовом\~до [PERSON] (далі Відповідач) про зміну розміру аліментів, що стягуються з Відповідача на утримання їх дитини [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначила, що рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 24.02.2023 ухвалено стягувати з Відповідача на утримання сина [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, починаючи з 03.12.2021 до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що її матеріальне становище змінилося, оскільки зросли витрати на утримання дитини, у зв`язку з зростанням цін на продукти та одяг, а заробітна плата стала меншою, тому просить змінити розмір аліментів шляхом стягнення з Відповідача аліментів у розмірі частки від усіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові засідання Позивач просить проводити без її участі. Ухвалою суду від 04.09.2024 зазначена позовна заява була залишена без руху та Позивачу надано строк для усунення її недоліків. 11.09.2024 Позивач надав заяву про усунення недоліків, у тому числі уточнену позовну заяву, у якій просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з у розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] ,зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Машівського районного суду Полтавської області від 24.02.2023 на користь Позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 2000,00 грн щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 12.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, причини неявки у судове засідання не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, встановив, що у шлюбі Сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , про що в Виконкомі Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області 02.08.2018 зроблено відповідний запис за №03. Згідно з рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 24.02.2023 року по цивільній справі №616/827/21 з Відповідача на користь Позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2000,00 грн, починаючи з 03.12.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Разом з цим, право вимагати зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Ураховуючи наведене, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. При цьому правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст. 182-184, 192 СК України. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у справах щодо зміни способу стягнення аліментів (постанова від 13 лютого 2019 року, справа №152/100/18, провадження № 61-40460св18). Зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Згідно з ч. 3 ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі Позивачка, пред`являючи цей позов, у якому просить змінити стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу. Однак, зміна способу стягнення аліментів не звільняє Позивачку від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних для зміни способу стягнення аліментів, яке не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 6 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Всупереч вимог статтей 12, 81 ЦПК України, будь-яких доказів матеріального стану Відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, матеріальних потреб дітей, їх стану здоров`я, Позивачка не надала, хоча це є її процесуальним обов`язком. Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення її витрат на утримання малолітньої дитини. Позивачем лише констатовано, що присуджений рішенням Машківського районного суду Полтавської області розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; потреби дитини у розвитку, навчанні та вихованні збільшилися. При цьому, Позивачем не вказано, що змінилося з часу присудження аліментів не зазначено і не надано доказів на підтвердження того, що дитина додатково почала відвідувати гуртки, готується до школи, займається додатковими зайняттями з викладачами тощо. Позивач в позовній заяві навіть не деталізувала про яке збільшення потреб у розвитку, навчанні та вихованні дитини потребують від неї додаткових фінансових витрат, які б могбли бути сприйняті судом як підстава для зміни способу стягнення аліментів. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Суд зазначає, що Позивачка не позбавлена можливості в разі понесення нею додаткових витрат на дитину, що не покривається аліментами звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення понесених додаткових витрат, зокрема якщо такі витрати пов`язані з особливими обставинами. Також, Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17. Крім того, відповідно до частин 1 та 2 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відсутні підстави для відшкодування судових витрат Позивача. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed