Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/497965 від 27 грудня 2018 року в загальному розмірі 13942,99 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 27 грудня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/497965, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит у розмірі 10536,82 гривень. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач кредит отримала, проте не виконала свої зобов`язання своєчасно та у повному обсязі, в результаті чого станом на 13 квітня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 13942,99 гривень. 13 квітня 2023 року між АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-58, на підставі якого позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 014/380805/82/497965 від 27 грудня 2018 року. 22 травня 2024 року відповідачу направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Всупереч умов кредитного договору відповідач тривалий час своєчасно не вносить платежів на повернення кредиту, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому просив задовольнити позов в повному обсязі, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, що вказано в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 27 грудня 2018 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/497965, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 10536,82 гривень з метою придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, строком на 72 місяці, зі сплатою ануїтетних платежів 27 числа кожного календарного місяця згідно графіка платежів, та процентною ставкою в розмірі 0,01% річних на період з 27 грудня 2018 року по 26 січня 2019 року, та процентною ставкою в розмірі 47,90% річних з 27 січня 2019 року. За п. 3.2 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/497965 від 27 грудня 2018 року, позичальник зобовязується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту. В якості доказів позивач надав заяву-анкету для отримання кредиту «кредит готівкою», договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/497965, Паспорт споживчого кредиту, Графік погашення кредитної заборгованості, підписані відповідачем. АТ «Райффайзен Банк» повністю виконало свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/380805/82/497965 від 27 грудня 2018 року та надало відповідачу кредит у розмірі 10536,82 гривень, відповідач кредит отримала, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконала, в результаті чого станом на 14 квітня 2023 року виникла заборгованість, яка згідно зі складеним АТ «Райффайзен Банк» розрахунком складає 13942,99 гривень з яких: - сума заборгованості за кредитом у розмірі 9056,23 гривень; - сума заборгованості за процентами в розмірі 4886,76 гривень. 13 квітня 2023 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-58, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передав (відступив) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» прийняв належні АТ «Райффайзен Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі Боржників (Портфель Заборгованості). За даними витягу з Реєстру Боржників від 18 квітня 2023 року до Договору відступлення права вимоги № 114/2-58 від 13 квітня 2021 року позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 014/380805/82/497965 в розмірі 13942,99 гривень. Відповідно до платіжної інструкції № 71034 від 13 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» проведено оплату на рахунок АТ «Райффайзен Банк» у розмірі 12720706,62 гривень за відступлення права вимоги згідно договору відступлення права вимоги № 114/2-58. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від АТ «Райффайзен Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 014/380805/82/497965 від 27 грудня 2018 року, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 13942,99 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Райффайзен Банк» та/або ТОВ «Діджи Фінанс» не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/497965 від 27 грудня 2018 року в добровільному порядку, відповідач з умовами договору ознайомлена, підписала договір, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Відповідно до платіжної інструкції № 3949 від 12 липня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved