Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області 01 серпня 2024 року ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач у позовній заяві зазначив, що 08 липня 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 08.07.2023-100000307, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 4 500 грн на умовах визначених договором строком на 42 дні. Відповідно до умов кредитного договору позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, надав кредит у в розмірі 4500 грн. на картковий рахунок вказаний відповідачем. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 26 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 8469 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4500 грн та заборгованість по процентам у розмірі 3969 грн. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором 08 липня 2023 року № 08.07.2023-100000307 у розмірі 8469,00 гривень, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Макарівський районний суд Київської області ухвалою від 06 серпня 2024 року відкрив провадження у цивільній справі, вирішив розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали про відкриття провадження 14 серпня 2024 року була направлена відповідачу на адресу реєстрації, однак конверт повернувся без вручення з відміткою «за закінчення терміну зберігання». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферта) від 08 липня 2023 року № 08.07.2023-100000307. За умовами якого ТОВ «Споживчий центр» зобов`язався надати [PERSON] кредит у розмірі 4500,00 грн, а позичальник зі свого боку зобов`язалася протягом 42 днів, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2,1 % за кожний день. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Споживчий центр» виконало своє грошове зобов`язання та надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4500,00 грн. Вказана обставина підтверджується квитанцією від 08 липня 2023 року № 2336727660. За розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Споживчий центр» за Кредитним договором від 08 липня 2023 року № 08.07.2023-100000307, сума боргу складає 8469,00 грн, у тому числі: 4500,00 грн заборгованість за кредитом, 3969,00 грн за процентами. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 50 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 Цивільного кодексу України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договорам. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами не виконала, у передбачений в договорі строк кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість на загальну суму 8469,00 грн. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» належить стягнути заборгованість за кредитним договорам у розмірі 8469,00 грн. За приписами частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved