Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

09.09.2024 року до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Горщар Богдан Анатолійович до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування поданого позову позивач та його представник вказують, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все спадкове майно, зокрема на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 6810600000:04:002:0475, яка розташована в місті Славута Шепетівського району, Хмельницької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 04.02.2020 року. Спадкоємицею після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . Інших осіб, які претендують на спадщину не має. Разом з тим, видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер 6810600000:04:002:0475, яка розташована в місті Славута Шепетівського району Хмельницької області та належала померлому [PERSON] , на праві спільної сумісної власності, неможливо, оскільки за життя частка [PERSON] у праві власності на земельну ділянку не визначалася, іншим співвласником вказаної земельної ділянки є відповідач [PERSON] . На теперішній час у позасудовому порядку визначити частку померлого (спадкодавця) [PERSON] у праві спільної сумісної власності земельної ділянки неможливо, а тому позивачка та її представник звернулись до суду та просили визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер 6810600000:04:002:0475, яка розташована в [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 17.09.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.10.2024. 17.10.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 25.10.2024. Позивачка та її представник, адвокат Горщар Б.А., у судове засідання не з`явилися, однак останій подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розгляд справи здійснювати без його участі. Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , актовий запис № 508. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все спадкове майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 6810600000:04:002:0475, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 04.02.2020 року. Із відповіді приватного нотаріуса Шкапій В.Я. від 12.08.2024 № 215/01-1602-14/69-2024 вбачається, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті чоловіка за законом. Інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає. Однак, в зв`язку із тим, що частка в праві власності на земельну ділянку [PERSON] не визначена, земельна ділянка належала йому на праві спільної сумісної власності, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо. Так, іншим співвласником вказаної земельної ділянки на підставі витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 04.02.2020 року є відповідач [PERSON] , який не оспорює право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Також у відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). В постанові від 16.06.2021 у справі № 570/997/19 Верховний суд дійшов висновку, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається із досліджених доказів, на даний час позивачка позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку у зв`язку із тим, що частка її померлого чоловіка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка є спадковим майном не була визначена та не виділялася в натурі. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом, суд беручи до уваги, що позивачка згідно вимогами ЦК України прийняла спадщину, спадкове майно належало її чоловіку та відповідачу у справі на праві спільної сумісної власності, їх частки є рівними, тому позовні вимоги щодо визнання за позивачкою в порядку спадкування за законом 1/2 частки земельної ділянки після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. З цих підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved