Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що 14 серпня 2004 року між нею (надалі - позивачка) та [PERSON] (надалі - відповідач) було укладено шлюб. У шлюбі у них народилося двоє дітей. Донька [PERSON] , [INFO] , є неповнолітньою. Останній рік вона разом з неповнолітньою донькою проживають у будинку своєї матері по [ADDRESS] . Відповідач матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання дитини за час спільного проживання не надавав та не надає, хоча фізично здоровий, отримує достойні доходи, інших утриманців не має, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів. Матеріальної допомоги від держави не отримує. На даний час її матеріальний стан значно змінився, погіршився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв?язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Так як дівчинка підросла і вступила на навчання до Центру професійно-технічної освіти № 1 м. Івано-Франківськ, то і витрати набагато збільшилися. Відповідач працює різноробочим на будівництві, виконує різні ремонтні роботи, тобто, заробляє досить добре, однак аліменти на утримання дитини не сплачує, добровільної допомоги не надає. Вона працює пекарем, її заробітків не вистачає на утримання доньки. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, інших дітей не має та не має інших утриманців, може матеріально забезпечувати свою доньку. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, хоча ухвалу про відкриття провадження разом із копію позовної заяви із доданими до неї документами отримав особисто, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі з 14.08.2004, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.08.2004 (а.с. 8). За час шлюбу у сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.11.2007 (а.с. 6). [PERSON] з 01.09.2023 зарахована на навчання до Центру професійно-технічної освіти № 1 м. Івано-Франківськ, денна форма навчання, термін закінчення червень 2026 року, що підтверджується довідкою № 301 від 01.09.2023 (а.с. 9). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх неповнолітньої дитини. Оцінка суду: дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183\~СК України визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Відповідач на сьогоднішній день в достатній мірі не надає коштів на утримання дитини. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, відповідач є здоровою особою, отримує постійний заробіток, інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону, у нього не має, а, отже, може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у визначеному нею розмірі. З огляду\~на викладене,\~суд приходить\~до переконання,\~що позов\~необхідно задоволити\~та стягувати\~з відповідача\~на користь\~позивачки аліменти\~на утримання\~неповнолітньої дитини\~в розмірі\~ частки\~всіх видів\~заробітку відповідача\~щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~до досягнення\~донькою повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами: згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що 24.09.2024 [PERSON] уклала з адвокатом Романів О.П. додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 23.09.2024 та сплатила визначену нею та попереднім розрахунком суми судових витрат від 24.09.2024 вартість послуг в загальній сумі 2000,00 грн., що підтверджено квитанцією від №87/24 (а.с. 10-14). За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 2000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 289, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved