Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. У обґрунтування позовної заяви зазначив, що у єдиному порталі державних послуг «Дія» 28.12.2023 року [PERSON] отримав повідомлення про відкриття виконавчого провадження №67319979, яке було відкрито 01.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю.. Ознайомившись з даною постановою позивачу стало відомо про наявність виконавчого напису №78270 від 12.06.2021 року, що видав приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з нього на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 14744,58 грн.. При цьому, а ні постанови приватного виконавця, ні сам нотаріальний напис №78270 на його адресу з моменту винесення направлено не було. Вказував, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у достовірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки у [PERSON] з ТОВ «Вердикт Капітал» взагалі ніяких договірних зобов`язань по кредиту не було, ніяких грошей позивач від відповідача не отримував, повідомлень від відповідача взагалі не надходило. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вичинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису взагалі не свідчать про отримання зазначеної суми по кредиту, а також про безспірність суми заборгованості, не надано доказів видачі кредиту та сплати заборгованості. Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною зареєстрований в реєстрі за №78270, вчинений 12.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 14744,58 грн.. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2021 року ( ВП №67319979) приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. за безпідставністю. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 16.01.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи про здійснення виконавчого напису №78270 від 12.06.2021 року, щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 14744,58 грн.. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 29.02.2024 року замінено відповідача у цивільній справі № 552/206/24 за позовом\~ [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс». Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2024 року суддю Київського районного суду м. Полтави, Миронець [PERSON] звільнено з посади судді у відставку, та згідно наказу голови суду від 26.03.2023 року №07-08/07/о.с., відраховано зі штату суду. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.03.2024 року справу прийнято до провадження. У судове засідання позивач та його не з`явились, попередньо надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, пояснень не подавала. Третя особа приватний нотаріус Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, пояснень не подавала. Суд, \~дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №78270 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором МФ 0361800000917 від 12.04.2018 року за період з 30.07.2018 року по 07.06.2021 року, сума заборгованості складає 14744,58 грн., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 5000,01 грн.; - прострочена заборгованість за комісією у розмірі 700 грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 1044,57 грн.; - строкова заборгованість за штрафами і пенями у розмірі 2450 грн.; - за вчинення виконавчого напису нотаріуса плата в розмірі 650 грн.. Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. перебуває виконавче провадження №67319979 з примусового виконання виконавчого напису №78270 від 12.06.2021, виданого приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 14744,58 грн.. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 15.01.2024 року по справі №552/6432/23 замінено первісного стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому провадженні №67319979 щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] , відкритого 01.11.2021 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни від 12.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №78270. \~Відповідно до п. 19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»\~стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1\~цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Виходячи із вищевикладеного,\~суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи вимогу позивача про скасування постанови приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 01.11.2021 року ( ВП №67319979) за безпідставністю, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обов`язок, а не право виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, вживати заходів щодо примусового виконання. Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження №67319979, ТОВ «Вердик Капітал» звернувся до приватного виконавця Лукмасло Т.Ю. з метою відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за №78270 від 12.06.2021 року про стягнення з [PERSON] коштів у розмірі 14744,58 грн.. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. від 01.11.2021 року відкрите виконавче провадження №67319979 з примусового виконання виконавчого напису №78270 від 12.06.2021 року вчиненого приватним нотаріусом Києво Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.. Вищевказана постанова приватного виконавця прийнята в межах повноважень, наданих виконавцеві,адже на момент її винесення спірний виконавчий напис був чинний, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У\~ЦПК України\~визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). Частиною 8\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно,\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд приймає до уваги положення частини третьої\~статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 28.12.2023 року, розрахунок судових витрат по справі, однак до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату у розмірі 9500 грн. ( квитанцію, платіжне доручення і тд), а тому витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають, адже документально не підтверджені. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial