Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

В жовтні 2024 року представник позивача, адвокат Купрій О.М., який діє від імені та в інтересах заявниці [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1992 року по 2012 рік. В обґрунтування якої вказав, що [INFO] помер [PERSON] , заявниця за власний рахунок провела поховання останнього, подальше встановила пам`ятник на могилі [PERSON] . [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до лицьового рахунку станом на 21 листопада 2012 року сім`я складалася із [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, яка знаходиться на території Городківської територіальної громади Тульчинського району Вінницької області (за межами села Вербка) (колишня Вербська сільська рада Крижопільського району Вінницької області), площею 3,0125 га, кадастровий номер 0521980400060020084, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 027073 від 16.12.2004 року. Заповіту [PERSON] не залишив. Тому відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно довідки Городківської сільської ради спадкодавець та заявниці проживали однією сім`ю з 1992 року по 2012 рік та вели спільне господарство. Заявниця звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса від 01.08.2024 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність підтвердження факту родинних відносин із спадкодавцем. Тому для отримання спадщини після смерті [PERSON] їй необхідно встановити факт спільного проживання з останнім однією сім`єю без шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Іншого способу встановити даний факт як судовому порядку не передбачено. Крім доказів, доданих до матеріалів заяви, даний факт можуть підтвердити свідки - [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні представник заявниці вимоги заяви підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у заяві, разом з тим зазначив, що даний факт підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи, а також актами отримання орендної плати за [PERSON] заявницею. Представник заінтересованої особи Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області не заперечувала щодо задоволення заяви [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч 2. ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ч.1 п. 5 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». З огляду на зазначене, з метою подальшого захисту своїх прав, заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту її проживання однією сім`єю без шлюбу із померлим [PERSON] [INFO] . Факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу підтверджується матеріалами справи, зокрема: -довідкою № 190 від 01.07.2024 року, яка видана старостою Вербського старостинського округу Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, та яка містить інформацію про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , з 1992 року до дня своєї смерті дійсно проживав спільно в одному господарському номері та вів спільне господарство із своєю дружиною [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; -довідкою № 764 від 23.11.2012 року, яка видана виконкомом Вербської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, про те, що [PERSON] - [INFO] , дійсно проводила похорони гр. [PERSON] , який помер [INFO] ; -свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.11.2012 року, відповідно до якого [INFO] помер [PERSON] ; -відомостями, які містяться в акті приймання-передачі орендної плати від 22 серпня 2011 року до Договору оренди землі № V00000692 від 10 серпня 2010 року, а саме, що [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] прийняла від Орендаря ПАТ «Продовольча компанія «Поділля», орендну плату в натуральній формі; -відомостями, які містяться в акті приймання-передачі орендної плати від 07 вересня 2012 року до Договору оренди землі № V00000692 від 10 серпня 2010 року, а саме, що [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] прийняла від Орендаря ПАТ «Продовольча компанія «Поділля», орендну плату в натуральній формі; -показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які дали покази про те, що є односельцями із заявницею, знали [PERSON] , який разом із [PERSON] проживали однією сім`єю десь 15 років разом до його смерті десь з 90-х років, він прийшов працювати в їхнє село, сім`ї не мав, вона теж була одинокою і вони почали жити разом як чоловік і дружина, спільних дітей у них не було, разом вели спільне господарство, разом ходили на весілля та різні свята, разом строїли сарай, коли помер [PERSON] то [PERSON] його ховала, робила поминки, встановила на його могилі пам`ятник, на даний час обходить його могилу. -до справи також додано спільні фото заявниці та померлого [PERSON] , а також запрошення на торжество та весілля, де запрошуються разом « [PERSON] та [PERSON] » та « [PERSON] з дружиною» відповідно, що підтверджує, що родичі та односельчани сприймали їх як сім`ю. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу доведено, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вони проживали за однією адресою, вели спільний побут та мали спільний бюджет, разом здійснювали витрати, разом відпочивали, відвідували свята та торжества. Отже, заява [PERSON] є підставною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що встановлення даного факту для заявниці має значення, а саме залежить оформлення права на спадщини та законом не визначено іншого порядку його встановлення. Так, відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 92/02-31 від 01.08.2024 року приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області, відмовлено [PERSON] в оформленні спадщини після смерті [PERSON] по причині відсутності підтвердження родинних та інших відносин, та відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, необхідних для оформлення спадщини. Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області № 138/01-16 від 09.10.2024 року спадкові справи після смерті [INFO] [PERSON] не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, разом з тим на підтвердження надала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78677779 від 09.10.2024 року. Що є підтвердженням того, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, заяви про прийняття спадщини іншими спадкоємцями не подавалися. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною третьою ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід встановити факт: постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 1992 року до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі наведеного та

Outcome: approved