Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач зазначив, що [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Маріуполі Донецької області померла його мати, [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Родинний зв`язок між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 09.09.1961 року (а.с.14), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 12.10.1995 року (а.с. 17), витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00036855850, №00036855578, №00036855419 (а.с.18-20). Факт смерті матері позивача встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2022 року за заявою дружини позивача. (а.с.23-24). 20.12.2022р. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) видав свідоцтво про смерть 10 березня 2022 р. [PERSON] (а.с. 25). 26.05.2023р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Київ) Миронюк Н.В. Нотаріус повідомив, що позивачем було пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини та про що видано Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом №52/02-31 від 26.05.2023 року (а.с. 26). Позивач як рідний син та єдиний спадкоємець 1 черги за законом хоче оформити свої спадкові права, але з врахуванням того, що факт смерті його матері встановлений 14.12.2022р., а органи РАЦС видали свідоцтво про смерті [PERSON] 20.12.2022р., вже після спливу 6-місячного строку з дня смерті, позивач був позбавлений можливості прийняти спадщину та подати відповідну заяву нотаріусу у визначений ст. 1270 ЦК України строк. Просить вважати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин і визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 місяці. Від представника Маріупольської міської ради надійшла заява про розгляд справи без його участі, представник в заяві просив розглядати справу за наявними матеріалами з прийняттям рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства. Представник позивача подала заяву, в якій зазначила, що позивач просить розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від третьої особи - Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Юстиції (м. Київ) Миронюк Нелі Валеріївни надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] померлої [INFO] , нею не заводилась. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Родинний зв`язок між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтво про народження [PERSON] [NUMBER] від 09.09.1961 року (а.с.14), свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] [NUMBER] від 12.10.1995 року (а.с. 17), витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00036855850, №00036855578, №00036855419 (а.с.18-20). Факт смерті матері позивача встановлений рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 грудня 2022 року за заявою дружини позивача. (а.с.23-24). 20.12.2022р. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) видав свідоцтво про смерть 10 березня 2022 р. [PERSON] (а.с. 25). 26.05.2023р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Київ) Миронюк Н.В. Нотаріус повідомив, що позивачем було пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини та про що видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом №52/02-31 від 26.05.2023 року (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 315/386/19, в якій акцентував увагу на тому, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, за встановленого передбачений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (тяжка хвороба, введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього). Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022р. перебуває у тимчасовій окупації. Позивачка нині отримала тимчасовий захист в Австралії та мешкає: 202 Lakeview Promenade, Newport, Brisbane, QLD, Australia,. У зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території, процедурою встановлення факту смерті спадкодавця в судовому порядку та отриманням свідоцтва про його смерть в органах РАЦС нею пропущений строк на прийняття спадщини після смерті. Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки останні були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (введення воєнного стану на території України, окупація міста Маріуполя, вимушене переселення, втрата документів). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім цього, слід зазначити, що згідно п.20 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Відповідні зміни в національне законодавство були внесені Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», який набрав чинності 30.01.2024р. З цього випливає, що законодавець пов`язав початок плину строку на подання заяви про прийняття спадщини з державною реєстрацією смерті спадкодавця у справах, в яких встановлено, що така реєстрація відбулась у часі пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи. Наразі позивач не може оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Враховуючи викладене, позовні вимоги про надання додаткового строку на прийняття спадщини є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved