Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

07.05.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про усунення перешкод користування власністю, шляхом скасування заборони в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, треті особи: [PERSON] , Державний нотаріальний архів Миколаївської області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 25.10.1994 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори позивач придбав у громадянина [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських будівель та господарських споруд в [ADDRESS] . Згідно рішення Миколаївської міської ради №670 від 28 липня 2021 року «Про зміну надання адрес і внесення змін до рішень виконкому Миколаївської міської ради» п.40 було вирішено «Частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (літ.А прим. З №1-1 по №1-3 заг. Площею 27.7 кв.м., №№1, 7, 4), яка належить [PERSON] надати нову адресу: [ADDRESS] , не перераховане майно залишити за адресою : [ADDRESS] . Дана 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських будівель та господарських споруд в [ADDRESS] , яка належить позивачу, має окремий вхід во двір, житловий будинок та господарські споруди які знаходяться у дворі, інша 1/2 частина житлового будинку також, має інший вхід во двір та належить сусіду [PERSON] . Отримавши рішення Миколаївської міської ради про виділення в окрему адресу позивач зробивши новий технічний паспорт звернувся то державного реєстратора для реєстрації права власності та виділення своєї 1/2 частини житлового будинку в одну цілу одиницю, при цьому державним реєстратором йому було повідомлено, що йому буде відмовлено у здійснені реєстрації виділу його частини будинку у окрему одиницю оскільки на даному житловому будинку існує заборона, а саме: тип обтяження : заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3539198, зареєстровано: 01.08.2006 10:46:28 за №3539198 реєстратором Першої миколаївської державної нотаріальної контори, [ADDRESS] , підстава обтяження лист б/н, АТП 14828, об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власники: [PERSON] , причина відсутність архівного коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 97532NIKOLAEV1, архівна дата: 30.01.1998, дата: виникнення 13.09.1991, № реєстра: 10162-65, внут. №8Е01413F22EF24337В27, коментар: № 102/101. Враховуючи вищевикладене позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні жилим будинком з надвірними будівлями який знаходяться за адресою: [ADDRESS] , шляхом скасування заборони (архівного запису), які внесені в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 29.07.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] , є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] , що розміщені на земельній ділянці площею 296 кв.м (згідно Договору купівлі-продажу від 30.07.1991р., посвідченого державним нотаріусом Першої (тимчасово виконуючою обов`язки Четвертої) Миколаївської державної нотаріальної контори. Власником іншої 1/2 домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 25.10.1994р., посвідченого державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори. Відповідно до виконавчого листа б/н, стягувачем за яким було АТП-14828, було накладено заборону, арешт на майно [PERSON] , а саме житловий будинок [ADDRESS] , 13.09.1991р. та внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна лише у 2006 році - реєстраційний номер обтяження : 3539198. Вважає, що арешт на майно [PERSON] накладено незаконно з огляду на наступне: [PERSON] в 1990р. дійсно працював на АТП -14828, яке знаходилось за адресою [ADDRESS] . Ссуди на підприємстві він не брав, угоду не укладав, а саме підприємство «АТП -14828» згодом було закрито. Пізніше за вказаною адресою було підприємство ВАТ «Астра-Транс», яке було закрито в 2008р. на підставі рішення суду про банкрутство. Відповідно до повідомлення № 03.2-11/1031-24 від 19.07.2024р. Головного управління статистики у Миколаївської області, з часу створення Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України у 1994 році (з 1996 р.- Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України), на теперішній час суб`єкт з назвою «АТП №14828» у частині Миколаївській області до ЄДРПОУ не включався. На теперішній час підприємства АТП-14828 не існує, не вказано його правонаступника, що підтверджується відповіддю ГУС у Миколаївській області від 19.07.2024р. за № 03.2-11/1031-24 ( додається). За даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень станом на теперішній час щодо [PERSON] немає. За даними Єдиного державного реєстру боржників [PERSON] в них не значиться станом на теперішній час. Вважає, що наявність заборони про відчуження майна [PERSON] є незаконною та протирічить нормам права, а саме відсутні письмові документи, що підтверджують наявність боргу [PERSON] , сам «кредитор АТП №14828» ліквідований, а тому зобов`язання припинено. На підставі викладеного просив звільнити з-під арешту житловий будинок [ADDRESS] , шляхом скасування заборони (архівного запису), що внесена в єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: заборона (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 3539198, зареєстровано: 01.08.2006 10:46:28 за № 3539198 реєстратором Перша Миколаївська державна нотаріальна контора, 54005 м.Миколаїв, вул. Пушкінська, 14/6, підстава обтяження: лист б/н, АТП-14828, об`єкт обтяження: будинок [ADDRESS] ; состав: ціле, состояние: добудоване. Статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , власники: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 97532NIKOLAEV1, Архівна дата: 30.01.1998, Дата виникнення: 13.09.1991, № реєстра: 10162-65, внутр.№ 8Е01413F22EF24337B27, коментар: N102/101. Ухвалою суду від 30.09.2024 року справи об`єднано в одне провадження. У судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Ксенжик К.В. не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Герцун В.С. у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином. Представник відповідача Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Державний нотаріальний архів Миколаївської області у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.10.1994 року [PERSON] придбав у [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з частиною господарських будівель та господарських споруд в [ADDRESS] . /а.с.17-18/. Рішенням Миколаївської міської ради №670 від 28 липня 2021 року «Про зміну надання адрес і внесення змін до рішень виконкому Миколаївської міської ради» п.40 було вирішено «Частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (літ.А прим. З №1-1 по №1-3 заг. Площею 27.7 кв.м., №№1, 7, 4) яка належить [PERSON] надати нову адресу: [ADDRESS] , не перераховане майно залишити за адресою : [ADDRESS] . /а.с.25/. Відповідно до листа Державного нотаріального архіву від 07.06.2024 року в "Реєстрі реєстрації заборони жилих будинків та арештів, накладених на будинки судовими слідчими органами" Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області за 1991 рік підтверджено факт наявності заборони відчуження житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , накладеного на майно [PERSON] , зареєстрованої в реєстрі №102, дата накладення заборони 13.09.1991 р., підстава обтяження лист б/н, АТП -14828 (ссуда 2800 руб.) /а.с.60/. Згідно Договору купівлі-продажу від 30.07.1991р., посвідченого державним нотаріусом Першої ( тимчасово виконуючою обов`язки Четвертої) Миколаївської державної нотаріальної контори Лисиця Микола Іванович, є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] , що розміщені на земельній ділянці площею 296 кв.м. /а.с.110-111/. Відповідно до повідомлення № 03.2-11/1031-24 від 19.07.2024р. Головного управління статистики у Миколаївської області, з часу створення Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України у 1994 році (з 1996 р.- Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України), на теперішній час суб`єкт з назвою «АТП №14828» у частині Миколаївській області до ЄДРПОУ не включався. На теперішній час підприємства АТП-14828 не існує, не вказано його правонаступника. /а.с.107/. З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень станом на теперішній час щодо [PERSON] немає. /а.с.108-109/. В силу вимог ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки арешт накладений згідно листа б/н АТП-14828 (ссуда 2800 руб.), дата накладення накладення заборони: 13.09.1991р., то правовідносини на той момент регулювалися ЦЦ УРСР. Відповідно до\~ст.\~41\~ЦК УРСР\~угодами визнаються\~дії громадян\~і організацій,\~спрямовані \~на встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав або\~обов`язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори). Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 202 ЦК України). Статтею 44\~ЦК УРСР\~встановлено,\~що у\~письмовій формі\~повинні укладатись\~угоди - угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР; У письмовій формі укладаються правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (ст. 208 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~223\~ЦК УРСР\~зобов`язання\~припиняється смертю\~боржника,\~якщо виконання\~ не\~може бути\~проведено без\~особистої участі\~боржника. Зобов`язання\~припиняється смертю\~кредитора,\~якщо виконання\~провадиться особисто\~для кредитора. Зобов`язання\~ припиняється\~ ліквідацією\~ юридичної\~особи (боржника\~або кредитора). Законодавством Союзу РСР або Української РСР виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи може бути покладено на іншу юридичну особу. Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (ст. 509 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1.\~ст.\~39ЗУ «Про\~виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Частиною 1\~\~статті 40 Закону України "Про виконавче провадження"\~\~ передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV), згідно з пунктами 1 та 2 частини першої статті 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. Частиною 3 ст. 26 Закону № 1952-ІV встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються (абз. 2. ч. 3 ст. 26 Закону № 1952-ІV). У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними (абз. 3. ч. 3 ст. 26 Закону № 1952-ІV). Пунктом 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 1952-ІV встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: 1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що наявність заборони про відчуження майна [PERSON] є незаконною та протирічить нормам права, а саме відсутні письмові документи, що підтверджують наявність боргу [PERSON] , сам «кредитор АТП №14828» ліквідований, а тому зобов`язання є припиненим. Наявність заборони перешкоджає позивачам володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм на праві власності майном, в зв`язку з чим позов підлягає скасуванню.

Outcome: approved