Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У січні 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Бибик В.А. звернувся до суду в інтересах позивача з позовною заявою до [PERSON] , ПРИВАТНОЇ АГРОФІРМИ ''АГРОІНВЕСТ'', ГОГОЛІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ МИРГОРОДСЬКОГО РАЙОНУ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та визнання права власності на спадкове майно. В направленому на адресу суду позові представник позивача [PERSON] зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Спадкування відбувалося за законом, у встановлений законодавством строк позивач, як єдиний спадкоємець звернувся до приватного нотаріуса Сахарової Л.І., для оформлення спадкових прав. Приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю земельну ділянку площею 3,27 га, що розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України від 04.12.2001 року серія ІІІ-ПЛ №009558 у зв`язку з неподанням витягу з ДЗК про земельну ділянку. Відповідно до рішення № РВ-0500200502022 від 15.11.2022 року державного кадастрового реєстратора відділу № 7 Управління надання адміністративних послуг ГУ держгеокадастру у Вінницькій області позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації земельної ділянку у зв`язку з перетином із ділянкою з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, площа співпадіння складає 100%. Спір з приводу даної земельної ділянки вже розглядався судами різних інстанцій та було встановлено, що на підстав рішення виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30.09.1997 року № 159/3 [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 009558, який зареєстрований 04.12.2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 88, відповідно до якого земельна ділянка, площею 3,27 га, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області передана йому у приватну власність. [PERSON] звернувся до кадастрового реєстратора Відділу у Великобагачанському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавські області з метою державної реєстрації належної йому земельної ділянки у Державному реєстрі земель. Рішенням державного кадастрового реєстратора вищезазначеного відділу від 27 липня 2018 року № РВ-5301020592018 [PERSON] відмовлено у реєстрації земельної ділянки на підставі того, що земельна ділянка позивача перетинається із земельною ділянкою, кадастровий номер 5320285300:00:001:0911, площа співпадає на 100 % (повне співпадання). Рішенням Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13 вересня 2000 року земельну ділянку площею 3,27 га передано у приватну власність [PERSON] . Відповідач [PERSON] у 2016 році виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,27 га, розташованої в адміністративних межах Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області. В подальшому [PERSON] здійснив відповідні дії щодо державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки та присвоєння земельній ділянці кадастрового номера 5320285300:00:001:0911. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 січня 2017 року, індексний номер 33591141, яке прийнято державним реєстратором Корнієнківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області Садошенко В.М.,внесено запис про право власності від 24 січня 2017 року за № 18734379 на земельну ділянку з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, площею 3,27 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, відповідно до якого власником зазначеної земельної ділянки є відповідач [PERSON] . Представник позивача зазначив, що спадкодавець позивача у передбачений законом спосіб набув право приватної власності на земельну ділянку та одержав 04.12.2001 року державний акт на право приватної власності на землю на підставі рішення виконкому Устивицької сільської ради народних депутатів № 159/3 від 30.09.1997 року. Враховуючи вищевикладене, оскільки державний акт на право приватної власності на землю на підставі якого спадкодавець позивача був власником цієї ж земельної ділянки, є чинними, тому виділення цієї ж земельної ділянки у власність іншій особі, зокрема відповідачу [PERSON] є неправомірним. Зазначає також, що земельні ділянки, право власності на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до рішення № РВ-0500200502022 від 15.11.2022 року державного кадастрового реєстратора відділу № 7 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області позивачу [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації земельної ділянку у зв`язку з перетином із ділянкою з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, площа співпадіння складає 100%. Вказане рішення в повній мірі дублює рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Великобагачанському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавської області від 27 липня 2018 року за № РВ-5301020592018. Отже, матеріалами справи підтверджується, що набуття права власності з видачею Державного акту на право приватної власності на землю та державна реєстрація спірної земельної ділянки на ім`я відповідача [PERSON] проведена без урахування того, що на той час вказана земельна ділянка не була вільною, так як перебувала у приватній власності спадкодавця позивача, а тому здійснення її державної реєстрації на ім`я відповідача є неправомірним та порушує права позивача. За таких обставин рішення Устивицької сільської ради 16 сесії 23 скликання від 13.09.2000 року про передачу у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 3,27 га, яка накладається на земельну ділянку спадкодавця позивача, у який право власності вже існувало, порушило гарантоване Конституцією України право власності останніх, а отже є незаконним, та відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України підлягають скасуванню, державний акт на право власності на земельну ділянку відповідача. Оскільки на даний час спірна земельна ділянка перебуває в оренді Приватної агрофірми "Агроінвест" згідно договору оренди землі № 853-2019/02 від 26.02.2019 року, то з метою повного захисту прав позивача вказаний договір оренди повинен бути визнаний недійсним та скасована його державна реєстрація. Посилаючись на вищевикладене представник позивача просить винести рішення яким визнати незаконним та скасувати рішення Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13.09.2020 року "Про виділення земельної частки з фермерського господарства "Юпітер" в частині передачі у приватну власність [PERSON] , голові селянського (фермерського) господарства земельну частку в розмірі 3,27 га; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 3,27 га з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, номер запису про право власності: 18734379 від 24.01.2017 року; визнати недійсним договір оренди землі № 853-2019/02 від 26.02.2019 року, укладений між [PERSON] та Приватною агрофірмою "Агроінвест", щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, площею 3,27 га; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 3,27 га, з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, номер запису про інше речове право 30585361 від 04.03.2019 року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] на земельну ділянку площею 3,27 га, з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 16 березня 2023 року до суду надійшов від представника відповідача Приватної агрофірми "Агроінвест" адвоката Сидоренка Ю.В. відзив на позовну заяву, відповідно до якого даний представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В своїх поясненнях представник відповідача посилається на те, що ПА "Агроінвест" заперечує проти позовних вимог позивача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. В позовній заяві не вказано в чому саме полягає порушення, невизнання або оспорювання ПА "Агроінвест" його прав, свобод чи законних інтересів. ПА "Агроінвест" набула право оренди земельної ділянки площею 3,27 га з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911 в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", при цьому діяла добросовісно, ніяких незаконних дій не вчиняла. Позивачем не наведено та не надано доказів наявності жодної з підстав недійсності правочину, передбачених ст. 215 ЦК України, отже його вимога про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного з [PERSON] та ПА "Агроінвест" є безпідставною. Позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу, на підставі якого можна було б встановити місце розташування земельної ділянки, право власності на яку посвідчується державним актом серії ІІІ-ПЛ № 009558 від 04.12.2001, на час передачі її у власність батькові позивача (том 1 а.с. 98-99). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Бибик В.А., просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись в своїх поясненнях на зміст обставин викладених у тексті позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що позовних вимог позивача не визнає, у їх задоволенні просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що він відповідно до рішення Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області отримав у власність земельну ділянку площею 3,27 га, яку оформив відповідно до вимог законодавства. На даний час його земельна ділянка перебуває в оренді ПА "Агроінвест". Представник відповідача "Агроінвест" адвокат Сидоренко Ю.В., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав (том 2 а.с. 170). Представник відповідача Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, направляв неодноразово на адресу суду листи про розгляд справи у відсутність представника селищної ради зазначивши, що позовних вимог позивача [PERSON] не визнають, та просять відмовити в задоволенні позовних вимог позивача (том 2 а.с. 158, 167). Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката Бибика В.А., відповідача [PERSON] , представника відповідача ПА "Агроінвест" адвоката Сидоренка Ю.В., пояснення свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відсутність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІV-ПЛ № 002017 від 17\~квітня 1995\~року на підставі рішення Великобагачанської районної Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 23 грудня 1994 року [PERSON] надана у постійне користування земельна ділянка площею 29,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Устивицької сільської Ради народних депутатів, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 21 (том 1 а.с. 155). Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія ІV-ПЛ без номера від 17\~квітня 1995\~року на підставі рішення Великобагачанської районної Ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 26 жовтня 1993 року [PERSON] надана у постійне користування земельна ділянка площею 30,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Устивицької сільської Ради народних депутатів, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 4 (том 1 а.с. 177). Рішенням виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30\~вересня 1997 року за № 159/3 передано у приватну власність голові селянського фермерського господарства земельну частку з фермерського господарства "Вікторія" [PERSON] в розмірі 3,27 га та зобов`язано виготовити Державний акт на право приватної власності на землю за власний кошт (том 1 а.с. 24). Рішення 15 сесії 23 скликання Великобагачанської районної ради Полтавської області від 06 жовтня 2000 року, вилучено земельну ділянку площею 26,7 га, надану [PERSON] рішенням 14 сесії першого скликання Великобагачанської районної ради від 26 жовтня 1993 року, та приєднано її до земель запасу Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (том 1 а.с. 178). Рішенням чотирнадцятої сесії двадцять третього скликання Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13\~вересня 2000\~року [PERSON] виділено 21,00 га землі для розширення селянського (фермерського) господарства "Вікторія" із земель запасу сільської ради (том 1 а.с. 148). Відповідно до Рішення шістнадцятої сесії двадцять третього скликання Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 13 вересня 2000 року, передано у приватну власність [PERSON] голові селянського фермерського господарства земельну частку в розмірі 3,27 га та зобов`язано виготовити Державний акт на право приватної власності на землю за власний кошт (том 1 а.с. 23). Відповідно до витягу з рішення 15 сесії районної ради 23 скликання від 06\~жовтня 2000\~року [PERSON] надано згоду на розширення селянського (фермерського) господарства і замовити землевпорядній організації проект відведення земельної ділянки площею 21,00 га за рахунок земель запасу Устивицької сільської ради (том 1 а.с. 148 зворотна сторона). Відповідно до Додатку до державного акту серія ІV-ПЛ № 002017 зареєстрованого Великобагачанською районною радою від 17 квітня 1995 року за № 21 на право постійного користування землею, [PERSON] на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Великобагачанської районної ради віл 27 лютого 2001 року надано у постійне користування земельна ділянка площею 21,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства в межах згідно з планом, яка розташована на території Устивицької сільської ради (том 1 а.с. 156). У 2001\~році земельно-кадастровим бюро при Великобагачанському районному відділі земельних ресурсів Полтавського обласного управління земельних ресурсів виготовлено Проект відведення земельної ділянки наданої в постійне користування [PERSON] для селянського (фермерського) господарства "Вікторія" із земель запасу Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (том 1 а.с. 140-154). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №\~009558 від 04\~грудня 2001\~року [PERSON] на підставі Рішення виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30.09.1997 року за № 159/3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,27 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 88 (том 1 а.с. 13). У 2001\~році земельно-кадастровим бюро при Великобагачанському районному відділі земельних ресурсів Полтавського обласного управління земельних ресурсів виготовлено технічний звіт по складанню Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області серія ІІІ-ПЛ № 009558 від 04 грудня 2001 року (том 1 а.с. 159-165). У 2016 році ФОП [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер 5320285300:00:001:0911 [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (том 1 а.с. 166-188). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області 20.03.2020 року, після смерті якого відкрилася спадщина (том 1 а.с. 9). Спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] заведена приватним нотаріусом Сахаровою Л.І. за № 77/2020 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 65751149, спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с. 11). Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 28 від 21 червня 2024 року, за відсутності інформації про документацію із землеустрою щодо складання Державного акта серія ІІІ-ПЛ №\~009558 на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,27 га, розташованої на території Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, належну [PERSON] , та інформації в електронному вигляді про розмір, межі та конфігурацію даної земельної ділянки, встановити її місце розташування не вбачається можливим. Тому встановити, чи накладається земельна ділянка з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, площею 3,27 га, яка зареєстрована в базі Державного земельного кадастру, відповідно до меж визначених правовстановлюючими документами на земельну ділянку, що належить [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ №\~009558 від 04.12.2001, не вбачається можливим. Встановити площу перетину земельних ділянок не вбачається можливим (том 2 а.с. 71-78). Відповідно до Висновку експерта № 51 від 09 серпня 2024 року за результатами проведення земельно-технічного дослідження на замовлення [PERSON] від 09.08.2024, земельна ділянка кадастровий номер 5320285300:00:001:0911 накладається на земельну ділянку площею 3,27 га, що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту серія ІІІ-ПЛ №\~009558; площа накладення складає 3,27 га (том 2 а.с. 173-180). Аналіз хронологічної послідовності встановлених судом обставин справи дає можливість суду визначитися із мотивами суду щодо прийняття рішення за позовними вимогами позивача по справі, а надані сторонами по справі докази є достатніми для прийняття відповідного рішення та дозволяють суду зробити належні висновивки, що ґрунтуються на відповідних доказах. Мотиви суду щодо позовних вимог позивача. Щодо позовної вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911 в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] . Фактично, головним аргументом сторони позивача зазначається те, що відповідач протиправно виготовив технічну документацію на земельну ділянку, а в подальшому зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку, яка була вже сформована та передану у власністю його померлому батьку [PERSON] , посилаючись на відповідні докази, які були надані для дослідження в судовому засіданні, чим порушив його законні права. Відповідно до ст. 14 Конституції України, Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" від 07 липня 2011 року за № 3613-VI, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування Відповідно до п. 2 розділу VII ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, детального плану території за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Головним доказом сторони позивача щодо належного формування земельної ділянки є ДЕРЖАВНИЙ АКТ на право приватної власності на землю на ім`я померлого [PERSON] , (том 1 а.с. 13). Між тим, аналіз судом графічних матеріалів, які досліджені в судовому засіданні, а саме: 1)\~Копія витягу з Проекту розташування земельних часток (паїв) в межах бувшого КСП "Нива" (том 2 а.с. 41); 2)\~План зовнішніх меж землекористування ДЕРЖАВНОГО АКТА на право постійного користування землею, серія ІV-ПЛ № 002017 від 17 квітня 1995 року, на ім`я [PERSON] , площа 29,0 гектара, дає суду можливість точно визначити земельний масив, де померлому [PERSON] ПЕРЕДАНО у власність земельну ділянку ПЛОЩЕЮ 3,27 гектара, на підставі РІШЕННЯ виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30 вересня 1997 року за № 159/3 (том 1 а.с. 24). При аналізі даних документів суд керується висновком Велика Палата Верховного суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, що підставою набуття земельної ділянки у власність із земель держаної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку. За правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного суду України від 22.05.2013 у справі № 6-33цс13, від 20.04.2016 у справі № 6-2824цс15, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. З огляду на наведене вище суд приходить до висновку, що земельна ділянка, яка передана у власність померлому [PERSON] ПЛОЩЕЮ 3,27 гектара, на підставі РІШЕННЯ виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30 вересня 1997 року за № 159/3, ПОВИННА ЗНАХОДИТИСЯ В МЕЖАХ сформованої земельної ділянки площею 29,0 гектара, яка на час прийняття рішення органом місцевого самоврядування знаходилася у користуванні ФЕРМЕРСЬОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІКТОРІЯ", що і зазначалося у змісті рішення виконавчого комітету. Визначити розміщення земельної ділянки площею 29,0 гектара, яка перебувала у користуванні померлого [PERSON] , як голови фермерського господарства "Вікторія" на підставі ДЕРЖАВНОГО АКТА на право постійного користування землею, серія ІV-ПЛ № 002017 від 17 квітня 1995 року, не потребує від суду спеціальних знань зважаючи на контури та конфігурації земельних ділянок, які розміщені поряд та визначаються судом на основі оглянутих судом графічних матеріалів наступних доказів, які не суперечать один одному (том 1 а.с. 150, 155, 165, том 2 а.с. 18, 41). Між тим, оглянуті в судовому засіданні графічні матеріали земельної ділянки з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911 (том 1 а.с. 16, 126, 175), яка належить першому відповідачеві по справі [PERSON] , не потребуючи від суду спеціальних знань, свідчать про те, що вказана сформована земельна ділянка лежить поза межами земельної ділянки площею 29,0 гектара, яка перебувала у користуванні ФЕРМЕРСЬОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІКТОРІЯ" (том 1 а.с. 150, 155, 165, том 2 а.с. 18, 41). Вказане свідчить про єдиний висновок, який може зробити суд щодо досліджених обставин справи. Технічна документація, а саме: ТЕХНІЧНИЙ ЗВІТ по складанню державного акта на право приватної власності на землю громадянину [PERSON] (том 1 а.с. 159-165) наданий стороною позивач до суду, які і сам ДЕРЖАВНИЙ АКТ на право приватної власності на землю на ім`я померлого [PERSON] (том 1 а.с. 13) прямо суперечать РІШЕННЮ ОРГАНУ МІСЦЕВОГО САМОРЯДУВАННЯ щодо місця розміщення переданої громадянину [PERSON] земельної ділянки площею 3,27 гектара. Висновок суду фактично підтверджується і наданим стороною позивача ВИСНОВКОМ експерта № 51 від 09 серпня 2024 року за результатами проведення земельно-технічного дослідження, яким встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 5320285300:00:001:0911 накладається на земельну ділянку площею 3,27 га, що належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту серія ІІІ-ПЛ №\~009558; площа накладення складає 3,27 га (том 2 а.с. 173-180). Точне співпадіння вказаних вище земельних ділянок, які досліджувалися експертом свідчить про те, що Технічна документація, а саме: ТЕХНІЧНИЙ ЗВІТ по складанню державного акта на право приватної власності на землю громадянину [PERSON] (том 1 а.с. 159-165) наданий стороною позивач до суду, які і сам ДЕРЖАВНИЙ АКТ на право приватної власності на землю на ім`я померлого [PERSON] (том 1 а.с. 13), виготовлено на земельну ділянку, які лежить поза межами земельної ділянки площею 29,0 гектара, яка перебувала у користуванні ФЕРМЕРСЬОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІКТОРІЯ". Як зазначалося судом з посиланням на відповідні висновки Верховного Суду підставою набуття земельної ділянки у власність із земель держаної чи комунальної власності є відповідне рішення органу місцевого самоврядування, а тому зміст державного акту не може суперечити відповідному рішенню органу місцевого самоврядування, на підставі яких він видається. Суд звертає увагу на те, що саме розробник технічної документації відповідно до закону відповідає за якість робіт із землеустрою, і саме він несе відповідальність за неякісне виконання робіт. Суд зазначає, що до видалення до нарадчої кімнати до суду не надавалася докази того, що після прийняття РІШЕННЯ виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30 вересня 1997 року за № 159/3, на підставі якого було виготовлено і видано померлому [PERSON] ДЕРЖАВНИЙ АКТ на право приватної власності на землю, до даного рішення органу місцевого самоврядування вносилися зміни чи доповнення. Суд звертає увагу на те, що саме розробник технічної документації відповідно до закону відповідає за якість робіт із землеустрою, і саме він несе відповідальність за неякісне виконання робіт. Щодо підписання та видачі відповідною посадовою особою органу місцевого самоврядування ДЕРЖАВНОГО АКТА на право приватної власності на землю на ім`я померлого [PERSON] (том 1 а.с. 13), то суд лише може зазначити, що дана особа не наділена відповідними повноваженнями на одноособову зміну чи корегування рішення колегіального органу місцевого самоврядування на підставі якого останній набув право власності на земельну ділянку. Для повноти з`ясування позиції суду, суд зазначає, що в ході судового розгляду, до суду не надано належних доказів, які б дозволили суду з`ясувати точне розміщення, конфігурацію, поворотні точки земельної ділянки, яка надавалася померлій особі [PERSON] на підставі РІШЕННЯ виконавчого комітету Устивицької сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 30 вересня 1997 року за № 159/3, але точно встановлено межі земельного масиву/сформованої земельної ділянки, в межах якої повинна знаходитися земельна ділянка площею 3,27 гектара, яка була передана у приватну власність відповідно до рішення місцевого самоврядування померлому [PERSON] , і яка повинна знаходитися в межах земельної ділянки площею 29 гектара, яка перебувала у користуванні ФЕРМЕРСЬОГО ГОСПОДАРСТВА "ВІКТОРІЯ" (том 1 а.с. 150, 155, 165, том 2 а.с. 18, 41), і яка не перетинається із земельною ділянкою кадастровий номер 5320285300:00:001:0911, що виключає можливість визнання вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911 за позивачем по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зважаючи на зазначене вище суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання за ним права власності за земельну ділянку з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911 в порядку спадкування після смерті його батька [PERSON] . Щодо позовних вимог позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення 16 сесії 23 скликання від 13 вересня 2000 року Устивицької ради Великобагачанського району Полтавської області "Про виділення земельної частки з ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ЮПІТЕР" в частині передачі у приватну власність [PERSON] , голові селянського (фермерського) господарства земельну частку в розмірі 3,27 гектара (том 1 а.с. 23), то суд зазначає наступне. Стороною позивача не надано до суду доказів на підтвердження того, що при прийнятті вказаного рішення органом місцевого самоврядування була порушена належна правова процедура чи орган вийшов за межі своїх повноважень. На час прийняття рішення про передачу у власність вказаної земельної ділянки площею 3,27 гектара у користуванні ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "ЮПІТЕР" перебувала земельна ділянка площею 30,0 гектарів (том 2 а.с. 41), на підставі ДЕРЖАВНОГО АКТА на право постійного користування землею, виданого на ім`я [PERSON] (том 1 а.с. 171), в межах якої і знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні графічними матеріалами (том 1 а.с. 16, 126, 175, том 2 а.с. 41). Аргумент сторони позивача, що відповідачем не виконано рішення органу місцевого самоврядування в частині виготовлення Державного акта на право приватної власності на землю, суд до уваги не приймає і не вважає його таким, що є підставою для скасування вказаного рішення органу з даної підстави посилаючись на зазначені правові висновки Верховного Суду, який зазначає, що підставою набуття земельної ділянки у власність із земель держаної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку. З огляду на зазначене суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимого позивача в зазначеній частині. Щодо інших трьох позовних вимог, що стосуються скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5320285300:00:001:0911, визнання недійсним договору оренди щодо вказаної земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки із вказаним номером, то зазначені позовні вимого тісно пов`язані із доведення позивачем у судовому засіданні порушення його законного права на земельну ділянку, яку як він зазначає отримав у спадщину від померлого батька. Між тим, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача, що перший відповідач по справі протиправно виготовив технічну документацію на земельну ділянку, а в подальшому зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку, яка була вже сформована та передану у власністю його померлому батьку [PERSON] , а тому суд не знаходить законних підстав для задоволення позовних вимого позивача в цій частині. Щодо позиції сторони позивача про застосування ч. 4 ст. 82 ЦПК України, до наданої до суду Постанови Верховного Суду від 23 липня 2023 року, справа №\~525/483/18, то суд зазначає, що даною постановою підтверджено законність постанови апеляційного суду від 14.01.2019 року про скасування рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обставин справи не встановлював, як і суд касаційної інстанції, а тому відсутні підстави для застосування положень ст. 82 ЦПК України. Зважаючи, що відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, то суд вважає, що стороною позивача до суду не подано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем по справі порушено її право, а тому у задоволенні позовних вимого позивач слід відмовити. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: 2) у разі відмови в позові на позивача. Тому з урахуванням відмови у задоволенні позову суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат.

Outcome: dismissed