Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 09.12.2021 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що їй на підставі реєстраційного посвідчення від 16.02.1998 р. виданого Херсонським бюро технічної інвентаризації належить квартира [ADDRESS] . З метою реєстрації права власності на спірну квартиру звернулася до державного реєстратора, однак їй було відмовлено з підстав не можливості встановити набуття речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого змушена звернутися до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.01.2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. 01.12.2023 року представником відповідача подано заперечення на позов, у яких просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2024 року витребувано докази, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду за суттю. В судовому засіданні 16.10.2024 р. позивачка та її представник підтримали позовні вимоги просили їх задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. В судове засідання 04.11.2024 року представник відповідача не прибув, через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду справи через перебування на лікарняному. Суд, з врахуванням висловлення своєї позиції представником відповідача в судовому засіданні 16.10.2024 р. вважав можливим продовжити розгляд справи у відсутність представника. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомляв. Суд, заслухавши 16.10.2024 р. вступні слова позивачки, її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 25.11.1997 року №487 вирішено, зокрема, визнано право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 17,44 кв.м, загальною площею 36,65 кв.м. З метою компенсації збитків у зв`язку з припиненням права власності на раніше приватизовану квартиру, вирішено сплатити [PERSON] різницю між раніше займаною квартирою і квартирою, яка надана у власність у сумі двісті сорок три гривні. Означене рішення є підставою для надання реєстраційного посвідчення [PERSON] (арк. справи 8). 16.02.1998 року Херсонським бюро технічної інвентаризації видано [PERSON] реєстраційне посвідчення на квартиру [ADDRESS] (арк. справи 9). За відомостями паспорта громадянина України від 31.07.1998 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25 грудня 1996 року (арк. справи 6-7). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Клименко О.О. відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності, з підстав того, що подані документи не дають встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно (арк. справи 12). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Крім того, у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Позивачкою право власності набуте у 1998 році на підставі виданого їй Херсонським бюро технічної інвентаризації реєстраційного посвідчення на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів від 25.11.1997 року №487. Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачкою було доведено її право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, позивачка не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. За вказаних вище обставин та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивачки та визнання за нею права власності на квартиру. Підстави для розподілу судових витрат за ст. 141 ЦПК України відсутні. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Повний текст рішення складено 13.11.2024 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved