Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 02 жовтня 2009 року з відповідачкою був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1919. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, постійно виникали сварки, через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинили своє існування. Спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер. На примирення з відповідачкою позивач не згодний. Неповнолітні сини, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних відносин проживають разом із позивачем. Спору між сторонами щодо місця проживання дітей немає. Позивач просить суд розірвати шлюб, неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з батьком [PERSON] , [INFO] , на його самостійному вихованні та утриманні. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 16.10.2024 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. В підготовче судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку розгляду справи по суті позивач подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. До початку розгляду справи по суті відповідачка подала заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на задоволенні позову не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 02 жовтня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1919. Від шлюбу у сторін народилися сини - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами відсутній спір щодо місця проживання їх спільних неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] , [INFO] . Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, після припинення фактичних шлюбних відносин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом із батьком, то суд вважає за можливе зазначити з ким залишаться проживати діти після розірвання шлюбу. З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Outcome: approved