Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

ТОВ «ФК Укрглобал - Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 111998 грн. 56 коп., яка виникла в результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору від 02 серпня 2023 року, укладеного між відповідачем та ТОВ\~Лінеура Україна, правонаступником якого є ТОВ «ФК Укрглобал - Фінанс», згідно якого відповідачу надано кредит. Відповідач відзив на позовну заяву не надала, про розгляд справи повідомлялася належним чином. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 02 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК Укрглобал - Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір: № 386464, згідно якого останій надано кредит у розмірі 17000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2 % від суми кредиту за кожень день користування (730% річних). 14.08.2023 року між відповідачем та первісним кредитором було укладено додатковий договір до кредитного договору згідно, якого сума кредиту була збільшена до 20000,00 грн.. Кредитні кошти у розмірі 17000,00 грн. були перераховані відповідачу 02.08.2023 року на платіжну картку АТ КБ «Приватбанк». Кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн. згідно додаткового довору були перераховані відповідачу 14.08.2023 року на платіжну картку АТ КБ «Приватбанк». 24 квітня 2024 року між ТОВ\~Лінеура Україна\~та ТОВ «ФК Укрглобал - Фінанс» укладено договір відсутплення прав вимог № 24/04/2024, відповідно до якого, ТОВ «Лінеура Україна» відступає ТОВ «ФК Укрглобал - Фінанс», а останнє приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором. Так, відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Станом на 24 квітня 2024 року заборгованість за кредитним договором № 3868464 становила в сумі 19999,99 грн., заборгованість за відсотками\~91998 грн. 57 коп., а всього: 111998,56 грн.. За ч. 2 ст.137\~ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат. Зазначений обов`язок з боку позивача виконаний. При визначенні суми витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Беручи до уваги, що відповідно до ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved