Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

28.06.2024 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 09 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101234126. 28.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №28112023, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймало належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача. Відповідно до реєстру боржників №2від 28.11.2023 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25910,50 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18910,50 сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № 101234126від 28.11.2023 року в розмірі 25910,50 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18910,50 сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 19.08.2024 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 24.09.2024 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначає, що жодних кредитних договорів з ТОВ «Мілоан» не укладала. 07.08.2023 невстановлена особа заволоділа її банківською карткою № [NUMBER] та за допомогою електро-обчислюваної техніки, заволоділа грошовими коштами, які знаходились на вказаній банківській картці. 10.08.2023 вона звернулась до відділння АТ «Приватбанк» із заявою про викрадення платіжної картки. 11.08.2023 вона звернулась до правохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, про що 11.08.2023 були внесені відомості до ЄДРСР про реєстрацію кримінального провадження за № 12023041700000493. Також її визнано потерпілою особою та залучено для участі у кримінальному провадженні. Представник позивача у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, у випадку неявки у судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша\~статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 11.08.2023 року відповідач [PERSON] звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом викрадення у неї 07.08.2023 банківської картки № [NUMBER] емітентом якої є ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК». За результатами розгляду заяви, 11.08.2023 до ЄРДР були внесені відомості про реєстрацію кримінального провадження № 12023041700000493, в якому останню було визнано потерпілою (а.с. 53-54). Згідно із випискою по особовому рахунку [PERSON] , відкритому в ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що 09.08.2024 була здійснена авторизація застосунку ПриватБанк, зі зміною фінансового телефону на номер [NUMBER] . Судом також встановлено, що 09.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір №101234126 ( а.с.5), із застосуванням мобільного телефону із номером: [NUMBER] . За умовами договору ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] , відкритий в ПАТ КБ ПРИВАТБАНК грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. ( о 10год.39 хв), які того ж дня о 10 год. 43 зх. були зняті. 28.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28112023, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймало належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зокрема до відповідача [PERSON] на суму 25910,50 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18910,50 сума заборгованості за відсотками. З огляду на те, що судом було встановлено, що договір про споживчий кредит №101234126 [PERSON] з ТОВ «Мілоан» не укладала, тобто вказаний договір є неукладеним. Відтак позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] на їх користь заборгованості за цим договором у сумі 25910,50 грн. є безпідставними. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed