Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

20.09.2024 адвокат Аннишинець М.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 25 травня 2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було між ними розірвано за рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 26.08.2024 року по справі №309/2523/24. Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідач жодних аліментів на дітей в добровільному порядку не сплачує, інших осіб на утриманні\~ не має, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Зазначає, що відповідач є працездатною особою та отримує щомісячно дохід понад 30000 грн. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема те, що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, які згідно ч.3 ст.274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та за наявними у справі матеріалами. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи наявна заява адвоката Аннишинця М.В. про розгляд справи у його та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Гайду О.І. подала заяву про розгляд справи без її та відповідача участі, відповідач позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25 травня 2006 року уклали шлюб, який рішенням Хустського районного суду Закарпатської області 26 серпня 2024 року розірвано./а.с.10,11/\~\~ Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні./а.с.12-15/ Відповідач у справі [PERSON] працює у товаристві з обмеженою відповідальністю «Хустфарм», займає посаду водія автотранспортних засобів./а.с.28/\~ Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України. Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Згідно до ст.184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем. Оскільки на теперішній час неповнолітні діти постійно проживають разом з позивачкою, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дітей, який повинен виконувати свій обов`язок щодо їхнього утримання належним чином. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача (щодо позивача, то нею не надано жодних доказів на підтвердження свого матеріального стану), стан здоров`я відповідача та неповнолітнього сина (якому відповідно до консультаційного висновку лікара [PERSON] встановлено діазног вроджений синдром CLC з пароксизмами суправентрикулярної тахікардії).\~ Суд визначає аліменти у розмірі по 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки на думку суду такий розмір аліментів відповідає вимогам закону про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, адже такий розмір забезпечить необхідний мінімум для існування дитини, з урахуванням вимог щодо рівної участі батьків в утриманні дитини, загалом надасть можливість дотримання принципу достатнього забезпечення дитини. З врахуванням принципу співмірності, розумності аліменти у розмірі по 3500 грн.\~ відповідатимуть інтересам дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Відтак позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial