Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання в розмірі 50\~000,00 грн. В обґрунтування своїх доводів до ПрАТ «Дніпроспецсталь» [PERSON] зазначила, що вона перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Дніпроспецсталь». За період тривалої роботи на підприємстві в умовах впливу шкідливих виробничих факторів вона набула ряд професійних захворювань, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння), медичним висновком лікарсько-експертної комісії про наявність хронічного професійного характеру захворювання. Відповідно до вищевказаного Акту розслідування у позивача виявлені: Діагноз основний: 1. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, помірного ступеню. (ІІ ст. за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ) Н 90.5 2. Хронічний бронхіт Іст.. фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст. J 41.0 Захворювання професійні. Діагноз супутній: Гіпертонічна хвороба І-Іст., Іст., СН І ст. Ризик 4. Сечокам?яна хвороба. Киста лівої нирки. Хронічна вертеброгенна цервікотораколюмбалгія. Периферична ангіодистонія верхніх кінцівок. Крім того, йому позивачці встановлено втрату професійної працездатності 40% без встановлення інвалідності. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін Представник відповідача ПрАТ «Дніпроспецсталь» подала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить зменшити суму відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, що підлягає стягненню з ПрАТ «Дніпроспецсталь» на користь позивача до суми 20\~000,00 грн. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що позивачка була повідомлена підприємством про умови праці, про наявність важких та шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки для здоров`я, щорічно проходила медичні огляди з метою визначення можливості за станом здоров`я працювати у вказаних умовах праці. Позивачкою не надано доказів щодо зміни в організації свого життя, прикладання додаткових зусиль, наявності у нього моральної шкоди, наявність встановленого у позивача професійного захворювання не є беззаперечним доказом наявності моральної шкоди. Від представника позивачки - адвоката Попової К.Р. надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника\~відповідача адвоката Білик О.В., надійшла заява про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, наполягає на позиції, викладеній у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з ПрАТ «Дніпроспецсталь» у трудових відносинах в період з 10.04.1998 по 06.02.2020 Звільнена на підставі ст. 38 КЗпП (а.с. 11-12). Умови праці на робочому місці відповідача не відповідали безпечним стандартам. Останнє місце роботи позивачки у ПрАТ ««Дніпроспецсталь» - оброблювач поверхневих дефектів металу. Відповідно до Медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії від 12.01.2021 встановлений професійний характер захворювання з діагнозом: хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, помірного ступеню. (ІІ ст. за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ) Хронічний бронхіт Іст.. фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) (а.с. 18). Згідно з Актом розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 05.02.2021, позивачці встановлені діагнози: Діагноз основний: 1. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, помірного ступеню. (ІІ ст. за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ) Н 90.5 2. Хронічний бронхіт Іст.. фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ (один-два) ст. J 41.0 Захворювання професійні. Діагноз супутній: Гіпертонічна хвороба І-Іст., Іст., СН І ст. Ризик 4. Сечокам?яна хвороба. Киста лівої нирки. Хронічна вертеброгенна цервікотораколюмбалгія. Периферична ангіодистонія верхніх Кінцівок (а.с. 15-16). Згідно довідки до акту огляду МСЕК Серії АБ № 0042048 від 29.03.2021, позивачці встановлена 40% втрата професійної працездатності, група інвалідності не встановлена (а.с. 13). Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 8 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу Законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, затверджується КМУ. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до норм ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27.01.2004 по справі № 1-9/2004, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає в тому, що [PERSON] втратила професійну працездатність у загальному розмірі 40% без встановлення інвалідності. Після втрати працездатності у позивачці змінилися умови життя, їй потрібно проходити лікування, позивачка повинна докладати додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, наявності на робочому місці відповідача шкідливих виробничих факторів, тих обставин, що професійне захворювання у [PERSON] пов`язано із роботою в небезпечних і шкідливих умовах на підприємстві відповідача, і що таке захворювання завдало позивачці моральної шкоди, фізичних і моральних страждань, суд вважає, що позивачці заподіяно моральну шкоду і вона має право на її відшкодування. Посилання відповідача на те, що позивачка була обізнана про можливість впливу шкідливих факторів, самостійно та за власним бажанням прийняла рішення про необхідність працювати саме на такому робочому місці, на думку суду, не знімають відповідальності з відповідача за незабезпечення максимально безпечних умов праці та не позбавляють позивачку права на отримання відшкодування спричиненої моральної шкоди. Отримане професійне захворювання спричиняє позивачу як фізичний біль, так і моральні страждання, оскільки і біль і страждання є невід`ємні одне від одного. Моральна шкода, завдана [PERSON] в результаті професійного захворювання, є сукупністю тих моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками як фізичні страждання, пов`язані з перенесенням сильного та виснажливого фізичного болю, що пов`язаний з професійним захворюванням, і якого позивачці вже ніколи не позбутися, моральні переживання за подальший стан свого здоров`я; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, оскільки своїм часом позивачка розпоряджатися в повній мірі не може у зв`язку з необхідністю проходити тривалий курс лікування, приймати ліки; переживання, пов`язані з тим, що позивачка не може виконувати свої звичайні повсякденні обов`язки та приділяти необхідну увагу сім`ї. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги до ПрАТ «Дніпроспецсталь» частково, стягнувши з відповідача моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання, в розмірі 40\~000,00 грн. Щодо оподаткування моральної шкоди. Відповідно п.п. 164.2.14 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім, зокрема, сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння шкоди його життю та здоров`ю. За текстом цього підпункту поняття моральної шкоди не поділено на категорії осіб, оскільки визначено тільки її загальне поняття, суми якого можуть бути стягнуті з різних підстав. Обмеження розміру моральної шкоди для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричинену внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб, що в певній частині нівелює рішення суду, щодо захисту таких прав. Тому в рамках даної справи є вірним стягнення суми моральної шкоди без урахування утримання податку з доходів і зборів. Подібний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 в рамках справи № 599/645/21. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 цієї статті передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються всі судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 968,96 гривень (ціна позову 50 000 гривень, задоволено позовні вимоги на 40 000 гривень, що становить 80% від заявленого розміру відшкодування, судовий збір при пред`явленні позову становив 1211,20 грн, а 80% від цієї суми = 968,96 гривень).

Outcome: partial