Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 04.03.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено кредитний договір № 01275-03/2023, за яким відповідач має заборгованість у загальному розмірі 19564,35 грн, що складається з наступного: 1) 6500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 13064,35 грн заборгованість за відсотками. 12.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» було укладено договір факторингу № 12062023, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» за плату відступило ТОВ «Інвеструм Груп» право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором, яке в подальшому, а саме 27.12.2023 ТОВ «Інвеструм Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором факторингу № 27122023-1. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 01275-03/2023 від 04.03.2023 у розмірі 19564,35 грн. З огляду на викладені обставини ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за вказаним договором у розмірі 19564,35 грн та понесені позивачем судові витрати. 12.07.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 38). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 04.03.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту № 01275-03/2023, відповідно до якого кредитор зобовязався надати відповідача фінансовий кредит на власні потреби у розмірі 6500 грн строком на 25 днів (до 28.03.2023) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 726,35% річних від суми кредиту з розрахунку 1,99% на добу (а.с. 5-8, 9). Відповідно до п. 2.3. цього договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений п. 1.2. договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою 1,99% на добу з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. У п. 4.3. договору сторони погодили, що у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, передбачений п. 1.2. договору, проценти, що передбачені в п. 2.3. договору, продовжують нараховуватися за кожен день користування кредитом, але не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Як вбачається із п. 7 договору, вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора «W1756», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з розрахунком заборгованості відповідач станом на 31.05.2024 має заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 19564,35 грн, що складається з наступного: 1) 6500 грн заборгованість за основною сумою боргу; 2) 13064,35 грн заборгованість за відсотками (а.с. 17). 12.06.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Інвеструм Груп» було укладено договір факторингу № 21062023, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» за плату відступило ТОВ «Інвеструм Груп» своє право грошової вимоги за грошовими зобовязаннями, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, що виникнуть у майбутньому, відповідно до акту прийому-передачі, який є додатком до цього договору (а.с. 10-12). 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023-1, за умовами якого ТОВ «Інвеструм Груп» за плату відступило позивачеві своє право грошової вимоги до боржників, у тому числі право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 01275-03/2023, що\~зокрема підтверджується\~витягом із\~Реєстру боржників\~до відповідного\~договору факторингу (а.с. 13-14, 15, 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання\~споживчого кредиту № 01275-03/2023 від 04.03.2023 у розмірі 19564,35 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 72152 від 14.06.2024 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 4, 37). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved