Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

12.08.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення коштів, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 187 266,32 грн. Позовна заява обґрунтована наступним. 22.07.2022 старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві Єрмаковою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.11.2021 у справі № 725/7375/21 про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 170 000,00 грн. Цією ж постановою було вирішено додатково стягнути із позивача виконавчий збір у сумі 17 000,00 грн. Також, постановою від 22.07.2022 старшим державним виконавцем визначено розмір додаткових витрат виконавчого провадження № [NUMBER] у сумі 269,00 грн, які також підлягають стягненню з [PERSON] . Не погоджуючись із постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із відповідним позовом. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 по справі № 320/36714/23 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві Єрмакової О.А. від 22.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. До моменту винесення рішення Київським окружним адміністративним судом, у вищевказаному виконавчому провадженні із позивача було примусового стягнуто грошові кошти на загальну суму 187 266,32 грн, тобто окрім загальної суми штрафу також було стягнуто суму виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. За таких умов, позивач вважає що з відповідача підлягають стягненню, як безпідставно набуті, грошові кошти у розмірі 187 266,32 грн. Ухвалою від 23.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі матеріалів. 08.10.2024 до суду надійшли письмові пояснення від старшого державного виконавця Єрмакової О.А. в яких зазначено, що на момент відкриття виконавчого провадження боржником штраф не було сплачено, а тому вважати, що боржником сплачено штраф у добровільному порядку неможливо. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22.07.2022 старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві Єрмаковою О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з примусового виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03.11.2021 у справі № 725/7375/21 про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 170 000,00 грн. Цією ж постановою було вирішено додатково стягнути із позивача виконавчий збір у сумі 17 000,00 грн. Також 22.07.2022 старшим державним виконавцем Дарницького ВДВС у м. Києві Єрмаковою О.А. винесено постанову про стягнення з [PERSON] додаткових витрат виконавчого провадження № [NUMBER] у сумі 269,00 грн. Відповідно до розпорядження № [NUMBER] від 23.06.2023 грошові кошти у сумі 15 235,47 грн, 277,33 грн, 0,52 грн, що надійшли 21.06.2023 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 725/7375/21 було перераховано 13 858,47 грн на користь Першотравневого районного суду м. Чернівці, а решта в рахунок виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Відповідно до розпорядження № [NUMBER] від 19.07.2023 грошові кошти у сумі 171 753,00 грн, що надійшли 19.07.2023 на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 725/7375/21 було перераховано 156 141,53 грн на користь Першотравневого районного суду м. Чернівці, а решта в рахунок виконавчого збору. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 по справі № 320/36714/23 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Дарницького ВДВС у м. Києві Єрмакової О.А. від 22.07.2022 про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30 червня 2021 року по справі № 460/2478/19, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою (автоматично) скасування заходів, спрямованих на примусове виконання рішення. В свою чергу наслідком реалізації права, викладеного у постанові Верховного Суду є повернення безпідставно стягнутих коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Згідно статті 1212 ЦК України, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України, безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Вказане відповідає правовим висновкам зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №643/21744/19, провадження №14-175цс21, а також правовим висновкам зробленим Верховним Судом у постанові від 18 серпня 2021 року у справі №475/897/19. Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті11, частини першої статті177, частини першої статті202, частин першої та другої статті205, частини першої статті207, частини першої статті1212 ЦК Українидає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно (кошти) не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої, другої статті 1212ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Разом з тим для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212 - 1214 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи та наданих суду доказів вбачається, що з позивача стягнуто без достатньої правової підстави 187 266,32 грн. з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, в межах виконавчого провадження № [NUMBER], постанову про відкриття якого скасовано. За вказаних обставин, позивач довів абсолютну безпідставність набуття коштів відповідачем, що не спростовано останніми. З огляду на доведеність обставини безпідставного набуття (стягнення) відповідачем за рахунок позивача коштів, наявні правові підстави для покладення на відповідачів обов`язку відповідно до ст. 1212 ЦК України повернути отримані грошові кошти позивачу. Отже, встановивши відсутність між сторонами договірних зобов`язань, грошові кошти отримані відповідачем без достатньої правової підстави, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved