Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

08.05.2024 Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою, згідно якої просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] [PERSON] проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який є батьком [PERSON] , [INFO] . 08.02.2017 року до міської служби у справах дітей вперше надійшло повідомлення Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 98 про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батьки дитини зловживали алкогольними напоями, вона приходила до дитячого садочка неохайно одягненою, брудна. Працівниками міської служби у справах дітей спільно з працівниками Бердичівського РВП, працівниками Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 24.02.2017 року відвідано вказану родину за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вела себе агресивно, в житловому приміщенні не створено належних умов для приживання дитини. З метою захисту прав дитини її було влаштовано до дитячого відділення Бердичівської міської лікарні. 28.02.2017 працівниками міської служби у справах дітей проведено профілактичну роботу з [PERSON] та [PERSON] щодо необхідності створення належних умов для проживання дитини, лікування від алкогольної залежності, їх попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Батьки привели житлове приміщення в належний санітарний стан та забрали дитину з лікарні. Вказана родина перебувала в полі зору соціальних працівників, працівників міської служби у справах дітей. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З батьками дітей постійно проводилася робота соціальними працівниками, надавалася допомога, обстежувалися умови проживання дітей, мати мала низький батьківський потенціал, зловживала алкогольними напоями, не підтримувала житлове приміщення в належному стані, неодноразово ініціювалося притягнення її до адміністративної відповідальності, надавалися рекомендації. 15.06.2022 року до міської служби у справах дітей надійшло повідомлення Бердичівського РВП від 13.06.2022 про те, що в ніч з 11.06.2022 на 12.06.2022 за адресою [ADDRESS] виявлена відповідачка в стані сильного алкогольного сп`яніння, діти перебували в умовах, що несли загрозу їх життю та здоров`ю, соціально занедбані, тому працівниками поліції вони були доставлені до дитячого відділення Бердичівської міської лікарні. Питання щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 22.06.2022 року. Батьки пройшли курс лікування на денному стаціонарі наркологічного відділення Бердичівської міської лікарні, зобов`язалися змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, змінили місце проживання на адресу [ADDRESS] . Потім родина проживала за адресою: [ADDRESS] . З січня 2024 року [PERSON] припинила спільно проживати з [PERSON] . Вона з сином [PERSON] залишилася проживати по [ADDRESS] , а [PERSON] з донькою почав проживати за іншою адресою. Весною 2024 року [PERSON] почала проживати з новим співмешканцем [PERSON] та сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 25.04.2024 року до міської служби у справах дітей надійшло повідомлення Бердичівського РВП від 25.04.2024 про те, що матері з дитиною немає де проживати, немає чим годувати дитину. 29.04.2024 року комісією у складі працівників міської служби у справах дітей, КУ «Центр надання соціальних послуг», сектору ювенальної превенції Бердичівського РВП дитину [PERSON] , [INFO] , виявлено на вулиці в товаристві антигромадських елементів разом з матір`ю [PERSON] . Прийнято рішення про влаштування дитини до медичного закладу та ініціювання негайного відібрання дитини від матері. 01.05.2024 прийнято рішення № 155 «Про негайне відібрання дитини від матері у зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю, звернення до суду з позовом про позбавлення матері батьківських прав. 07.05.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно двох дітей. На засіданні комісії [PERSON] повідомив, що з січня 2024 року припинив спільно проживати з [PERSON] . Він винаймає житло та проживає з донькою [PERSON] , працює, не заперечує щодо позбавлення колишньої співмешканки батьківських прав відносно спільної доньки [PERSON] , оскільки вона зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не має де проживати, матеріально не допомагає доньці, не спілкується з нею. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2024 позовну заяву залишено без руху ( а.с. 59-60). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.05.2024 відкрито загальне провадження у справі ( а.с.70-71). Протокольною ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.06.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду ( а.с. 96-97). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердичівської міської ради Орел Л.І. в судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, конверт з копію позовної заяви та додатками на адресу суду повернувся з відміткою " адресат відсутній за вказаною адресою". Третя особа - [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги Органу опіки та піклування підтримав. Пояснив, що з відповідачкою він прожив 10 років, вона постійно зловживала алкоголем, а також гуляла з різними чоловіками, більше одного місяця вона ніде не працювала. З донькою вона не спілкується з січня 2024 року. Коли вони проживали спільно, то дітей утримував він. Свідок [PERSON] суду повідомила, що відповідачка разом зі співмешканцем [PERSON] та дітьми отримували послугу " соціальний супровід сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах" по причині неналежного виконання батьківських обов"язків. На час надання соціальних послуг [PERSON] був офіційно працевлаштований, [PERSON] періодично працювала не офіційно, проте заробітки були тимчасовими, більшість часу знаходилась вдома. [PERSON] безвідповідально відносилася до дітей, нехтувала дотриманням санітарно - гігієнічних норм проживання, періодично зловживала алкогольними напоями, вела асоціальний спосіб життя, змінювала співмешканців та місце проживання. Старша донька не бажала залишатися з матір"ю, тому більше часу проводила з батьком або тіткою. Молодшого сина [PERSON] брала з собою, чим наражала його на небезпеку, оскільки контактувала переважно з людьми асоціальної поведінки. В відповідачки було ще чотири дитини, відносно яких вона позбавлена батьківських прав. [PERSON] не вважала за доцільне змінювати спосіб життя. 29.04.2024 року, разом із малолітнім сином її було виявлено у стані алкогольного сп"яніння, в асоціальному середовищі. Свідок [PERSON] ( в.о. начальника МССД) пояснила, що з родиною відповідачки їх служба познайомилася в 2017 році, на той час [PERSON] було 6 років. Служба почала займатися даною родиною. [PERSON] та її співмешканцю [PERSON] були поставлені чіткі умови для виправлення ситуації, що сталася в родині, щодо неналежного виконання батьківських обов"язків. Деякий час вони виконували умови, однак в січні 2024 року знову надійшло повідомлення до служби щодо неналежного виконання батьківських обов"язків [PERSON] , оскільки хлопчик перестав відвідувати дитячий садочок. З січня 2024 року [PERSON] почала жити з батьком, а хлопчик залишився з відповідачкою. Служба не знала де проживала відповідачка і лише в квітні 2024 року її знайшли в центрі міста, біля неї було багато чоловіків асоціальної поведінки, вона була не мита, перебувала в стані алкогольного сп"яніння, дитина була разом із нею, занедбана. Дитину негайно забрали в лікарню. З того часу відповідачка дитиною не цікавиться. Під час з"ясування думки малолітньої дитини [PERSON] , остання суду пояснила, що останній раз бачила матір в січні 2024 року. Коли вона проживала з матір"ю , остання постійно на неї сварилася та вживала спритне, ніколи нею не цікавилася, до дому приводила чужих чоловіків. Вона на даний час проживає з батьком, він про неї піклується, також про неї дбає її тітка. Вона не заперечує проти того, щоб її матір позбавили батьківських прав. Суд, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.08.2015 та Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044791783 від 30.04.2024, батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10-14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.03.2019 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044791432 від 30.04.2024 матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Відомості про батька дитини вчинено на підставі заяви матері, згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 15 - 16). Згідно інформації виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 03.05.2024 №307-09/2122, згідно відомостей реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). 08.02.2017 року до міської служби у справах дітей надійшло повідомлення Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 98 про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що батьки дитини зловживали алкогольними напоями, вона приходила до дитячого садочка неохайно одягненою, брудна (а.с.18-20). Наказом начальника міської служби у справах дітей від 07.03.2017 № 35 [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, по причині ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Бердичівським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родину [PERSON] взято під соціальний супровід (а.с.21). Працівниками міської служби у справах дітей спільно з працівниками Бердичівського РВП, працівниками Бердичівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 24.02.2017 року відвідано вказану родину за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що мати перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вела себе агресивно, в житловому приміщенні не створено належних умов для приживання дитини. З метою захисту прав дитини її було влаштовано до дитячого відділення Бердичівської міської лікарні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 24.02.2017 (а.с.22). Згідно протоколу бесіди від 28.02.2017 працівниками міської служби у справах дітей проведено профілактичну роботу з [PERSON] та [PERSON] щодо необхідності створення належних умов для проживання дитини, лікування від алкогольної залежності, їх попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.23). Згідно Акту обстеження умов проживання від 06.03.2017 батьки [PERSON] та [PERSON] привели житлове приміщення в належний санітарний стан та забрали [PERSON] з лікарні (а.с.24). Вказана родина перебувала в полі зору соціальних працівників, працівників міської служби у справах дітей. З батьками проводилася робота соціальними працівниками, надавалася допомога, обстежувалися умови проживання дітей, мати мала низький батьківський потенціал, зловживала алкогольними напоями, не підтримувала житлове приміщення в належному стані, неодноразово ініціювалося притягнення її до адміністративної відповідальності, надавалися рекомендації, що підтверджується Актами обстеження умов проживання від 03.01.2018, 21.03.2019, 04.12.2020, 25.05.2021 (а.с.25-28). Наказом № 67 від 09.06.2021 року міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради [PERSON] , [INFO] поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв"язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов"язків ( а.с. 29). 13.06.2022 року з [PERSON] проведено бесіду ( а.с.30). 13.06.2022 року з Бердичівського РВП на ім"я В.о. начальника МССД надійшло повідомлення про те, що в ніч з 11.06.2022 на 12.06.2022 в квартирі [ADDRESS] , було чути плач дітей, звуки бійки та нецензурної лексики. По приїзду працівників поліції було виявлено [PERSON] , [PERSON] , в стані алкогольного сп"яніння, дітей вилучено з родини та доставлено до Бердичівської ЦМЛ для обстеження ( а.с. 31). Як вбачається з Витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини № 5 від 22.06.2022 розглядали питання про стан виконання батьківських обов"язків [PERSON] , [PERSON] для вирішення питання щодо повернення їм дітей, які тимчасово перебували в дитячому відділенні ЦМЛ. Вирішили : повернути дітей батькам ( а.с. 32). В період з 15.07.2021 по 21.07.2021 року КУ " Центр надання соціальних послуг" складено Акт оцінки потреб сім"ї та Висновок оцінки потреб сім"ї ( а.с. 33-38). 04.02.2022, 23.05.2022, 21.06.2022, 18.12.2023, 12.04.2024, працівниками сектору МССД складено Акти обстеження умов проживання ( а.с. 39-43). Як вбачається з характеристики на дитину [PERSON] , видану директором ЗДО № 28 з січня 2024 року дитина не відвідує дитячий садочок ( а.с.44). Згідно Акта проведення оцінки рівня безпеки щодо дитини [PERSON] , 2019 р.н., встановлено, що дитина перебувала з матір"ю на вулиці, мати веде аморальний спосіб життя, немає місця проживання ( а.с. 46-50). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 01.05.2024 року № 155 вирішено відібрати дитину [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] у зв"язку з виникненням загрози її життю і здоров"ю ( а.с.51). 06.05.2024 року складено протокол бесіди з [PERSON] ( а.с.52). Рішенням від 24.05.2024 року № 177 виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 77-81). Постановами Бердичівського міськрайонного суду від 12.05.2017 року , 13.02.2020 року, 22.06.2021 року, 22.06.2022 року, [PERSON] неодноразово визнавалася виною за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ухилення від виконання батьківських обов"язків про відношенню до дітей [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 83 - 88). Викладені факти свідчать, що відповідачка свідомо самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про психічний і духовний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не створює умов для отримання освіти, не створює належних умов для проживання та розвитку дітей, не цікавиться їх здоров`ям, нехтує потребами дітей. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК України). Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи положення п.8 ст.7 СК України, у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим з урахуванням інтересів дитини, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, і питання про його застосування може бути вирішене судом після повного й всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи й характеру ставлення батьків до дитини, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, яке надасть їй полегшення, тому необхідно оцінити позитивний результат для дитини, який має настати. Оскільки згідно чинного законодавства України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов`язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання - є одним із основних прав дитини, якщо ж батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, це є підставами для позбавлення їх батьківських прав. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Такого ж висновку і дійшов ВССУ в ухвалі від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц ВССУ зауважив, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Суд вказав, що потрібно встановити винну поведінку батька щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, чи можливо змінити його поведінку в кращу сторону попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також сприяти захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування та перевірити ставлення дитини до свого батька. ВС в Постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17). Оскільки у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу не спілкується з дітьми, матеріально їх не утримує, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, тому суд переконаний, що така поведінка відповідачки, як матері дітей, аж ніяк не свідчить про її бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки та сина. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи зі встановлених обставин, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Право доводити необхідність у стягненні коштів у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі належить сторонам, однак право на визначення остаточного розміру і виду стягнення належить суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст. 184 цього кодексу. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Виходячи з наведених норм та враховуючи обставини того, що відповідачка будучи працездатною особою, маючи молодий вік, ухиляється від утримання своїх дітей, а позбавлення батьківських прав не позбавляє її обов`язку утримувати їх до досягнення ними повноліття, тому суд стягує із [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на користь батька дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.05.2024 року і до повноліття дитини , а також аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини, який буде відкрито у відділенні Ощадного банку України, починаючи з 08.05.2024 року і до повноліття дитини. Відповідно до п. 14 ч. 2. ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Згідно із п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved