Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

25.05.2024 до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області, у якій просять: відібрати у [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; відібрати у [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1598,00 грн. на кожну дитину, на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1281,50 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, на рахунки, які буде відкрито на малолітніх у Державному ощадному банку України; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1598,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, на рахунки, які буде відкрито на малолітніх дітей у Державному ощадному банку України. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що на обліку служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області у зв`язку з ухиленням батьків від належного виконання батьківських обов`язків перебувають малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] [PERSON] , батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , який мешкає окремо від дітей. Станом на 21.05.2024 [PERSON] до служби із заявою про передання йому дітей не звернувся, заходів щодо їхнього захисту та спілкування з ними не вживає. Відомості про батьків [PERSON] та [PERSON] у свідоцтвах про народження записано за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 22.04.2024 до служби надійшло усне повідомлення КНП «Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги» БМР ХО про те, що матір дітей перебуває у невизначеному стані, постійно викликає швидку медичну допомогу до новонародженої донечки, хоча під час огляду лікарем дитина була здорова, медичної допомоги не потребувала. Службою у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області спільно з центром соціальних служб Балаклійської міської ради Харківської області 22.04.2024 здійснено виїзд за місцем проживання відповідачки [PERSON] та комісією встановлено, що остання наразі з донькою [PERSON] перебуває у свого співмешканця та його батьків за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні. Під час бесіди відповідачка [PERSON] пояснила, що напередодні у вихідні дні (20-21.04.2024) вона разом з [PERSON] вживала сіль-наркотик. Зазначила, що наркотики вона вживає не перший раз, але не систематично. З пояснень батьків співмешканця [PERSON] разом з їхнім сином вживали наркотичні речовини, поводили себе неадекватно, викликала декілька разів швидку медичну допомогу, бо їй здалося, що новонароджена дитина дуже хвора, хоча насправді дитина була абсолютна здорова. 08.05.2024 дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано до сім`ї патронатного вихователя у смт. Малинівка Чугуївського району Харківської області. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перебувають у сім`ї патронатного вихователя з 14.02.2024 у смт. Близнюки Лозівського району Харківської області. Співмешканець [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , вчиняє насильство у сім`ї відносно [PERSON] та дітей, заходів щодо захисту малолітніх матір не вживає, що призвело до того, що 07.02.2024 малолітня [PERSON] пізно ввечері втекла з дому, її розшукувала поліція. Також, стосовно [PERSON] [PERSON] 01.01.2023 вчинив фізичне насильство, був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 діб. Мати дітей безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, чим порушує права дітей та погіршує ситуацію в родині. З матір`ю проводились соціально-профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків стосовно виховання дітей та догляду за ними, підтримання у помешканні санітарно-гігієнічних норм, облаштування для дітей місця для відпочинку та занять, недопущення випадків вчинення домашнього насильства, профілактики здорового способу життя, попередження соціального сирітства. На даний час діти не мають бажання повертатися до матері, так як вважають, що вона знайде «нового тата», який їх ображатиме. Питання про доцільність відібрання у відповідачів малолітніх дітей, без позбавлення батьківських прав, розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Балаклійської міської ради Харківської області 28.05.2024. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, не створюють дітям належних умов для проживання, виховання та розвитку, з метою соціального захисту малолітніх дітей, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 16 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та зазначила, що на теперішній час вона пролікувалась від наркозалежності. Має бажання працювати, але не може знайти роботу. Просила повернути їй дітей. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Остапуля Н.П. позовні вимоги не визнали в повному обсязі, заперечили щодо позовних вимог позивача, просили відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зазначив, що під час спільного проживання з [PERSON] між ними виникали конфлікти. На теперішній час він перестав вживати алкогольні напої, з дітьми спілкувався постійно по мобільному телефону. Приїзжав до дітей у патронатну сім`ю. Про те, що [PERSON] побили, він не знав. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку [PERSON] , відповідача [PERSON] та його представника, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких в інтересах малолітніх дітей звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про їх народження, серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії серії [NUMBER] (а.с. 14-16, 18). [PERSON] є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтв про їх народження, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 14-15). Відповідно до витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00041976457 від 24.10.2023, № 00043741168 від 23.02.2024, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , записано за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 17, 19) 22.04.2024 службою у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області спільно з центром соціальних служб Балаклійської міської ради Харківської області проведено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , під час якого було встановлено, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] у свого співмешканця [PERSON] та його батьків, умови проживання задовільні, у дитини в наявності є дитяча коляска, чисті пелюшки, підгузки, присипка, боді, повзунки, пляшечки для годування, соска, молочні суміші, дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям, особистими речами (а.с. 20). 22.04.2024 [PERSON] написала заяву на адресу служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області, у якій зобов`язалась пройти лікування від наркотичної залежності, про наслідки невиконання батьківських обов`язків попереджена (а.с. 21). 24.04.2024 до служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області надійшло повідомлення КНП «Балаклійський центр первинної медико-санітарної допомоги» БМР ХО про те, що до них надійшло звернення від фельдшера с. Бригадирівка, щодо стану здоров`я дитини [PERSON] , [INFO] , та її матері [PERSON] , [INFO] , про те, що батьки дитини ведуть себе неадекватно, приймають якісь таблетки, мають зорові галюцинації. Зі слів бабусі дитини [PERSON] , остання боїться залишати онуку з батьками, щоб вони не нашкодили її здоров`ю. Мама неодноразово викликала швидку медичну допомогу, щоб лікувати дитину, але при огляді медичними працівниками дитина була здорова (а.с. 25). Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 23.04.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за те, що він 05.02.2024 приблизно о 10.00-11.00 год за адресою: [ADDRESS] , за місцем проживання, вдарив по лівому стегну свою падчерку неповнолітню [PERSON] , [INFO] , через користування нею мобільним телефоном, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному здоров`ю неповнолітньої потерпілої (а.с. 26-27). Згідно довідки Бригадирівського ліцею Балаклійської міської ради Харківської області від 12.02.2024 № 01-26/15, [PERSON] з 2 семестру 2023/2024 відвідувала онлайн-навчання з частими пропусками, тому що не було власного засобу для навчання. Мати [PERSON] та її співмешканець [PERSON] брали участь в навчальному процесі дитини, але не завжди в доброзичливому стані, часто вживали лайку. Емоційний стан дитини під час занять був стриманий. Дівчинка мала недоглянутий зовнішній вигляд, брудний одяг. Спостерігалися випадки булінгу з боку співмешканця матері (а.с. 28). Відповідно до інформації Бригадирівського ліцею Балаклійської міської ради Харківської області від 17.04.2024 № 01-26/54, [PERSON] під час проживання з матір`ю та її співмешканцем мала нестабільний моральний стан, занедбаний зовнішній вигляд, навички самообслуговування виконувались не завжди, до режиму дня не привчена. На даний час, коли [PERSON] проживає у сім`ї патронатного вихователя, її моральний стан покращився, зовнішній вигляд також. Навчання відвідує систематично. Відношення до дитини доброзичливе, задовольняються її потреби. Стосовно повернення дівчинки в біологічну сім`ю: вони відвідали будинок, де будуть проживати діти разом із мамою по [ADDRESS] . Продуктами харчування забезпечено, у будинку прибрано. Мама обіцяла змінити своє ставлення до дітей та належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Пристроєм для навчання дитини забезпечена, також додатково придбане шкільне приладдя для навчання дитини (а.с. 29). Згідно з інформацією центру соціальних служб Балаклійської міської ради Харківської області від 01.05.2024 № 216, сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом з 13.02.2024 (а.с. 30-31). Відповідно до інформації Бригадирівського старостинського округу Балаклійської міської ради Харківської області від 09.05.2024 № 03.03.-3/258, [PERSON] за період проживання на території старостату проявила себе не зовсім з найкращої сторони, на яку, принаймні, хотілося сподіватися, тому що були не одноразові випадки домашніх сварок з її співмешканцем [PERSON] , які відображалися на психологічному стані її малолітніх дітей та призводило до виклику служби у справах дітей Балаклійської міської ради Харківської області, залучення поліції. З [PERSON] проводились бесіди щодо переїзду (проживала з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ) до власного житла з метою уникнення насильства над дітьми з боку [PERSON] . [PERSON] переїхала буквально на декілька днів і знову повернулася до [PERSON] . Склалося враження, що проживання з [PERSON] їй важливіше дітей (а.с. 32). Згідно з повідомленням служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 02.05.2024 № 01-41/138, за час перебування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у патронатній сім`ї мати дітей - [PERSON] в телефонному режимі майже кожного дня спілкується з дітьми, цікавиться навчанням та станом здоров`я, але діти не охоче розповідають матері про свої успіхи та вподобання. [PERSON] інколи не хоче спілкуватися з нею. Діти у розмові з патронатним вихователем розповідали як їх били ременем, а батько кропивою, скаржилися, що мати не захищала їх, коли батько ображав дітей, а також про те, як мати та тато перебували в стані алкогольного сп`яніння. [PERSON] дітей не відвідувала, кошти, подарунки, солодощі дітям не надсилала, участі в їхньому утриманні не бере. На даний час діти не мають бажання повертатися до матері, так як вважають, що вона знайде «нового тата», який їх ображатиме (а.с. 33). Постановами Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2019 та Балаклійського районного суду Харківської області від 25.04.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 38, 39). Відповідно до інформації відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 09.02.2024 № 2592/119-68/2024, [PERSON] перебував на обліку кривдників з 02.01.2023 по 05.01.2024 (а.с. 40). Відповідно до акту обстеження умов проживання, проведеного 09.05.2024 спеціалістами служби у справах у справах дітей Павлоградської міської ради за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання умовно-задовільні (а.с. 44). 28.05.2024 Балаклійською міською військовою адміністрацією Ізюмського району Харківської області складено висновок про доцільність відібрання у [PERSON] та [PERSON] малолітніх дітей, без позбавлення батьківських прав (а.с. 45-49). Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Остапулею Н.М. долучено до справи: акт обстеження умов проживання від 07.06.2024 проведеного за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що умови проживання задовільні; характеристику голови СТ «Дружба» на [PERSON] , з якої вбачається, що останній показав себе як добропорядна людина, завжди готовий прийти на допомогу, спиртним не зловживає (а.с. 83, 87). Представником позивача долучено до справи: довідку КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» № 2391 від 03.06.2024, з якої вбачається, що [PERSON] знаходилась на обстеженні та лікуванні у наркологічному відділенні з 27.05.2024 по 03.06.2024, пацієнтка пройшла курс обстеження та лікування, рекомендовано постановка на Д-облік в наркологічному кабінеті за місцем проживання (а.с. 94); повідомлення КНП БМР ХО «Балаклійська клінічна багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 24.07.2024 про те, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 04.06.2024 (а.с. 95); повідомлення начальника служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області від 31.07.2024 про те, що за інформацією патронатного вихователя [PERSON] , яка має тимчасово на вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мати дітей [PERSON] спілкується з дітьми майже кожного дня у телефонному режимі по відеозв`язку, цікавиться їхнім життям. З початку влаштування дітей до родини патронатного вихователя доньок не відвідувала, але чотири рази надсилала поштою солодощі, одяг та іграшки. Батько дітей [PERSON] до червня 2024 року з дітьми не спілкувався та не відвідував, у червні 2024 року приїздив один раз до доньок та подарував їм солодощі та іграшки, зараз спілкується в телефонному режимі (а.с. 96); розписку [PERSON] від 26.06.2024 про те, що вона проти вакцинації дитини [PERSON] в патронатній родині, після повернення дитини вона сама це зробить (а.с. 97). Представником відповідача - адвокатом Остапулею Н.П. долучено до справи копії чеків про перерахування коштів [PERSON] на утримання дітей (а.с. 125-127). Свідок [PERSON] , яка працює в Бригадирівському старостинському окрузі та повідомила, що знає відповідачку [PERSON] з 2019 року. Відповідачка приїхала до с. Бригадирівка з двома дітками, проживала нормально, ніколи не бачила її в стані сп`яніння. В березні 2024 року їй повідомили, що у [PERSON] зникла дитина [PERSON] , яку знайшли в іншому будинку по [ADDRESS] , хоча відповідачка проживає разом із співмешканцем по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] , яка працює у ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та повідомила, що в січні 2023 року на 102 надійшов виклик про те, що в родині [PERSON] відбувається насильство в сім`ї. Брала участь в складі комісії під час огляду умов проживання дітей [PERSON] , особливих зауважень до неї не було. 07.02.2024 надійшов виклик на 102 про те, що зникла дитина [PERSON] . Приїхавши на місце, було встановлено, що [PERSON] дитині сказав вийти на вулицю, через якийсь час мати вийшла, а дитини не було. О пів ночі знайшли її. Дітей забрали та помістили до лікарні, оскільки у [PERSON] були синці. При спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] , останні повідомили, що з батьком [PERSON] не спілкуються. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з 2021 року здійснювала супровід сім`ї в с. Бригадирівка - дітей [PERSON] , [PERSON] та їх матері [PERSON] , оскільки вона не мала власного житла та доходу. За рахунок фонду купили їй будинок, після деокупації з 01.10.2022 відновили їй будинок. Зпочатку у будинку було чисто та наготовлено, а потім вона вибрала сторону «особистого життя». Під час обстеження умов проживання дітей, було виявлено у малолітньої дитини [PERSON] синець під оком. Свідок [PERSON] , яка працює в службі у справах дітей Балаклійської міської військової адміністрації та в судовому засіданні пояснила, що з 05.01.2023 родина [PERSON] перебуває на обліку у зв`язку із насильством в сім`ї. В лютому 2024 року малолітня [PERSON] втекла з родини. [PERSON] вживала наркотичні засоби. На час подання позову батько знав про перебування дітей у патронатного вихователя. [PERSON] нормально виконує свої батьківські обов`язки, але вона не захищає своїх дітей від свого співмешканця [PERSON] . Батько дітей [PERSON] виявляв бажання забрати доньок на виховання до себе, але після вимог надати перелік документів, він зник і більше не з`являвся. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що родина [PERSON] перебуває на обліку в службі після факту побиття її старшої доньки її співмешканцем. Після цього [PERSON] обіцяла покинути [PERSON] і не проживати разом із ним, щоб убезпечити своїх дітей, проте вона не закінчує спілкування з ним. Також був факт вживання нею разом із своїм співмешканцем наркотиків. Щодо [PERSON] , їй відомо, що батько майже не спілкувався зі своїми дітьми. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON] з 2016 року. [PERSON] разом з [PERSON] проживали разом, між ними виникали постійні сварки, оскільки разом вживали алкогольні напої. На теперішній час [PERSON] проживає разом зі своєю співмешканкою, алкоголь не вживає, умови проживання дуже гарні. [PERSON] спілкується з дітьми, кожен день дзвонить їм. [PERSON] , яка є патронатним вихователем, в судовому засіданні пояснила, що дітей [PERSON] поселили в цьому році, з їх батьками не знайома. Перший раз батько приїздив влітку, діти його не впізнали, він привіз подарунки і потім діти пішли на контакт. Приїзжав ще декілька разів. На теперішній час діти йдуть на контакт з татом. Мама жодного разу не приїзжала, хоча дзвонить постійно і спілкується з дітьми по телефону. Вважає, що діти відносяться гарно до мами і до тата, але потрібно їх постійно підштовхувати. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що з мамою спілкується по телефону, батько приїзжав. Їй подобалося жити разом з мамою, але боялася татка « [PERSON] ». Має бажання, щоб мати навела в домі порядок та водила її на розваги, але щоб дядя [PERSON] не проживав з ними. Малолітня [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що любить маму та тата [PERSON], але не має бажання проживати з папою [PERSON] , який ображає її. Папа [PERSON] приїзжав на її день народження, подарував телефон, вони гуляли, їли піцу, суші, нагетси та пили молочний коктейль. Їздили в батутний центр. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» в редакції чинній на момент відібрання дитини, визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків служба у справах дітей подає голові районної, районної у м.м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади відповідне клопотання. Після надходження клопотання голова чи інша уповноважена особа районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. На підставі рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади служба у справах дітей разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, представниками закладу охорони здоров`я вживають заходів до відібрання дитини у батьків та тимчасово влаштовують її відповідно до пункту 31 цього Порядку. Якщо надійшла інформація про загрозу життю або здоров`ю дитини, яка проживає на території сільської, селищної ради, виконавчий орган сільської, селищної ради протягом одного дня приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків, забезпечує її тимчасове влаштування та у день відібрання дитини письмово повідомляє про це службу у справах дітей. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Аналізуючи доводи позивача, щодо підстав відібрання дітей від матері та батька в частині наявності загрози здоров`ю та життю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у випадку залишення їх з матір`ю та батьком, судом відзначається, що зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні з огляду на наступне. Під час судового розгляду справи відповідачка [PERSON] повідомила суд, що вона врахувала зауваження органу опіки, на майбутнє буде більше приділяти увагу вихованню та розвитку дітей, не буде їх залишати самими, прибрала в будинку, виявила бажання проживати з дітьми, та на даний час пройшла курс лікування від наркозалежності. Відповідач [PERSON] повідомив, що не знав про ситуацію в родині [PERSON] , що відносно дітей вчиняється насильство, оскільки з нею не спілкується через погані стосунки. Має бажання забрати доньок до себе та виховувати їх. Враховуючи вищевикладене, та враховуючи дані про особу відповідачів [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає, що відсутні дані про їх негативні характеристики, про захворювання на хронічний алкоголізм, хронічну наркоманію, аморальний спосіб життя, жебрацтво, тощо. Так само відсутні дані про насильство над дітьми чи інший негативний на них вплив з боку відповідачів. При цьому, той факт, що [PERSON] проживає разом зі співмешканцем [PERSON] , не є показником відношення відповідачів до дітей. Посилання представника позивача в цій частині не є достатньою підставою для відібрання дітей на даний час. При цьому, під час судових засідань батьки дітей бажали повернути дітей, усвідомили свою поведінку та дії, що вказують на усвідомлення ними необхідності належного виконання своїх батьківських обов`язків, та, більш того, з наданих ними пояснень вбачається, що на даний час ведуть активну роботу над усуненням можливих недоліків у вихованні дітей та тих обставин, які призвели до поміщення дітей до сім`ї патронатного вихователя. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані її сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Таким чином, з наданих учасниками справи та досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив, що станом на день вирішення питання про відібрання малолітніх дітей від батьків відсутні підстави для цього. При цьому суд виходить з наступного: Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Суд виходить з того, що найкращим для малолітніх дітей є їх проживання в рідній сім`ї, що не заперечувалося представником позивача, і більш того, відібрання дітей у батьків при встановлених під час судового розгляду конкретних обставинах, що існують на даний час, не відповідає інтересам дітей. Суд також враховує, що поведінка відповідачів змінилась, вони зробили для себе висновки, бажають і надалі виконувати батьківські обов`язки, мають любов до своїх дітей, і демонструють своїм ставленням дійсне бажання жити з дітьми та опікуватись ними. Порівнюючи вагомість тих обставин, на які як на підставу для відібрання дітей посилається позивач, і вагомість психологічного аспекту відібрання, враховуючи особу і поведінку відповідачів, а також враховуючи, що відібрання дітей від батьків може бути застосовано лише як крайня міра, коли без відібрання не можна усунути загрозу для життя та здоров`я дитини у інший спосіб, то при наданих доказах і при вставлених судом конкретних обставинах, суд не вбачає підстав для відібрання у [PERSON] малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та у [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, на даний час та вважає, що таке відібрання не відповідатиме інтересам дітей, на підставі чого відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Так само не підлягає задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітніх дітей, оскільки зазначена вимога є похідною від попередньої вимоги про відібрання малолітніх дітей, в задоволенні якої позивачу було відмовлено. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в задоволенні позову, - на позивача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed