Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки. В обґрунтування заяви зазначили, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] постійно мешкає разом з заявниками, які є подружжям, за адресою: [ADDRESS] . Заявники повною мірою піклуються про нього, створюють належні умови життя та дбають про стан здоров`я. З 2003 року [PERSON] страждає на тяжке психічне захворювання, у зв?язку з чим не розуміє значення своїх дій та не може, себе контролювати. Кожного року [PERSON] проходить лікування в обласній психіатричній лікарні с. Стрілече, відділення № 8, однак стан його здоров`я не покращується. Відповідно до висновку медико - соціальної експертної комісії № 691592 серія 10 ААБ від 03 березня 2014 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності загального захворювання безстроково. Періодичні медичні огляди та перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я позитивних змін не приносять, він стає все більш агресивним та неконтрольованим. Внаслідок інвалідності та психічних розладів він не може самостійно приймати рішення, не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. На підставі цього заявники просять визнати [PERSON] недієздатним та встановити на ним опіку, призначивши їх опікунами, оскільки вони мають всі можливості виконувати ці обов`язки. В судовому засіданні заявники заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, з підстав викладених вище. Окремо зазначили, що призначення двох опікунів необхідно для того, щоб один з них постійно контролював недієздатного в період агресії, а інший перебував разом зі своїми малолітніми дітьми. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради Харківської області, не заперечувала проти вимог, викладених в заяві [PERSON] та [PERSON] , зазначивши при цьому, що вони постійно проживають з [PERSON] , створюють для нього належні умови життя та піклуються про стан здоров`я. Окрім того це подружжя виховує двох малолітніх дітей і призначення двох опікунів буде цілком відповідати як інтересам самого недієздатного, так і інтересам сім`ї. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги заявників, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення заявників та представника заінтересованої особи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, заявниця [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 01 липня 1982 року та 111-ГС №333972 від 30 вересня 1975 року, відповідно. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2011 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 11 червня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис за № 214. Відповідно до висновку медико - соціальної експертної комісії серії 10 ААБ № 691592 від 03 березня 2014 року, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності загального захворювання безстроково. Згідно витягу про реєстрацію у житловому приміщенні № У - 938/01-02-06 від 25 вересня 2023 року, громадянин [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживає: мати [PERSON] [INFO] , сестра- [PERSON] , [INFO] , племінниці- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За місцем проживання дана сім?я зарекомендувала себе з позитивної сторони. Члени сім?ї не мають шкідливих звичок, суспільний порядок не порушують, дбайливі та турботливі до своїх дітей та внуків. Мають стабільний дохід (пенсія), ведуть господарство. Умови проживання задовільні. Сім?я проживає у власному будинку. Кімнати облаштовані достатньою кількістю меблів та побутової техніки. Гр. [PERSON] має окрему кімнату, забезпечений всім необхідним. Відповідно до висновку про стан здоров`я, від 21 вересня 2023 року, виданого Мереф`янською ЦРБ, у [PERSON] паталогій не виявлено, обов`язки опікуна виконувати може. Відповідно до висновку про стан здоров`я від 21 вересня 2023 року, виданого Мереф`янською ЦРБ, у [PERSON] паталогій не виявлено, обов`язки опікуна виконувати може. Відповідно до висновку №03-01-05/1970 від 09 вересня 2024 року, опікунська рада з питань забезпечення прав повнолітніх недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які потребують опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, вважає доцільним призначити [PERSON] та [PERSON] опікунами над [PERSON] . Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Харківської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №328 від 10 квітня 2024 року, [PERSON] , на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, беручи до уваги вищезазначені норми закону та встановлені у справі фактичні обставини щодо психічного стану [PERSON] , підтверджені належними та допустимими доказами, у суду є всі підстави для визнання його недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. У своєму рішенні від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 Конституційний Суд України зазначив, що системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. (абзаци перший, третій, четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини). У наведеному контексті для захисту прав і законних інтересів недієздатних і обмежених у дієздатності повнолітніх осіб діє інститут опіки та піклування, який згідно зі ст. 55 ЦК України призначений забезпечити особисті немайнові та майнові прав та інтереси малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Таким чином вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опіки або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи. Враховуючи надані докази, суд вважає, що наявних документів щодо осіб потенційних опікунів та їх можливості здійснювати функції опікуна, достатньо для вирішення подання органу опіки та піклування. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Відповідно до ч.5\~ст.63 ЦК України\~фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Визначаючи кількість опікунів необхідних для догляду за недієздатним та виходячи з того, що орган опіки та піклування у своєму рішенні аргументував необхідність призначення двох опікунів, а заявники надали суду належні та допустимі докази, які з однозначністю та достовірністю у своїй сукупності підтверджують цю обставину, суд доходить висновку про необхідність призначення недієздатному [PERSON] двох опікунів. Наявні у справі письмові докази повністю підтверджують можливість [PERSON] та [PERSON] виконувати обов`язки опікунів над недієздатним [PERSON] . Обмежень, встановлених приписами ст. 63 ЦК України та п. 3.2 Правил опіки та піклування, які можуть бути перешкодою для призначення [PERSON] та [PERSON] опікунами недієздатної особи, суд не встановив. Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 63 ЦК України особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 1 ст. 60 ЦК України). Аналізуючи положення ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України можна дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17. Тобто, суд не наділений повноваженням особисто визначати особу опікуна без подання органу опіки. Бажання заявника бути опікуном є однією із визначених законом вимог для призначення особи опікуном. Акти цивільного законодавства, що визначають порядок призначення опікуна наразі не містять заборон, або обмежень у контексті правовідносин цієї справи на призначення опікуна недієздатній особі, її рідного брата. За таких обставин, оскільки [PERSON] та [PERSON] , які надали згоду на призначення опікунами, є близькими особами рідною сестрою і чоловіком рідної сестри [PERSON] , відповідно, та мають можливість виконувати опікунські обов`язки, перешкод, зазначених у ст. 64 ЦК України, для призначення їх опікунами над недієздатним [PERSON] не встановлено, можливість [PERSON] та [PERSON] здійснювати повноваження опікуна перевірена органом опіки та піклування, за наслідками чого висловлено пропозицію про доцільність призначення їх опікунами, суд вважає слушними доводи заявників, у зв`язку з чим, приходить до висновку про їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.ч.6 -7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною. На підставі викладеного і

Outcome: approved