Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить змінити спосіб стягнення з [PERSON] за рішенням суду аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач щодо позову не заперечує, просять розглянути справу без їх участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 травня 2017 року змінено розмір стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] та вирішено стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 31 березня 2017 року в до повноліття дитини. Частиною 3 ст.181\~цього ж\~Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, на відміну від зміни розміру аліментів (ст.192 СК України), визначених за рішенням суду, законом не визначено переліку підстав для зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни способу присудження аліментів може обумовлюватися мінливістю життєвих обставин, зазначених ст.ст.182 - 184 СК України. При цьому, таке право позивача не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин не може обмежуватися разовим її здійсненням. Аналіз змісту ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184\~СК України дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів, у тому числі право вимагати зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення коштів на утримання дитини, належить стягувачу. Отже, платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, але може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним (висновок Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13). У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на викладене та виходячи із закріплених ч.9 ст.7\~СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд визначає їх розмір за правилами, встановленими ст.182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до частин 1,2, 6 ст.141 ЦПК України присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved