Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

23 вересня 2024 року представник заявника адвокат Мороз Л.О., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з заявою, в якій просить: встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14 березня 1989 року, посвідчене державним нотаріусом державної нотаріальної контори Ганзею О.Б., зареєстроване в реєстрі за № 671, що посвідчує право власності на 1/2 частку житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Заявлені вимоги мотивовані тим, що виникають труднощі в реалізації права власності, оскільки у правовстановлюючому документі прізвище спадкодавця помилково зазначено, як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », як зазначено у його свідоцтві про смерть. Представник заявника в заяві до суду вимоги заяви підтримала, просила про їх задоволення, справу розглядати без її та заявника участі. Представник Роменської міської ради Сумської області в заяві до суду просив справу розглядати за відсутності представника, прийняти рішення на підставі поданих позивачем доказів. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи із наступних підстав. Так, відповідно до ст. 3, ч. 1 ст. 293 ЦПК України, п.п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення ", окреме провадження - це вид непозовного цивільног осудочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Суд розглядає впорядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до частини 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) 26.03.2024 року. Родині відносини заявниці зі спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER] , виданим Роменським міським бюро ЗАГС Сумської області 12.11.1973 року. Факт зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (повторно) серії [NUMBER] , виданим Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.09.2024 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить, зокрема, 1/2 частка житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , за номером 95: житловий будинок самановий обкладений цеглою А, житловою площею 62,2 метрів квадратних, сараю саманового Б, літньої кухні цегляної Б1, сараю шлакоблочного обкладеного цеглою Б2, сараю прибудови цегляного б, гаражу-прибудови цегляного Г, який належав йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Роменської державної нотаріальної контори Ганзею О.Б. 14.03.1989 року, зареєстровано в реєстрі за № 671. Проте у заявниці виникають труднощі в реалізації права власності, оскільки у вищевказаному правовстановлюючому документі прізвище спадкодавця помилково зазначено, як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », як зазначено у його свідоцтві про смерть. Правильність написання прізвища як « [PERSON] » вбачається у паспорті [PERSON] серії [NUMBER] , його свідоцтві про народження серії [NUMBER] видане Коржівським сіль ЗАГС, в якому прізвище батьків спадкодавця також зазначено, як « [PERSON] », державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №624837, та списку співвласників земельної ділянки серії [NUMBER] , в якому також прізвище спадкодавця записане як « [PERSON] ». Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77819874 від 30.07.2024 підтверджується реєстрація спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку може бути встановлено факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення належності правовстановлюючих документів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про задоволення заява. На підставі викладеного,

Outcome: approved