Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», ТОВ «Імпульс Газ», згідно якого просив стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] солідарно 663 332, 00 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, а також стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] солідарно суму сплаченого збору у розмірі 6633 грн. 00 коп. та витрат на проведення експертизи в сумі 23 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим що, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . В ніч з 20.01.2021 на 21.01.2021 відбулось затоплення квартири №7 та нежитлового приміщення №5 з квартири №9 , яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] . Факт затоплення та наслідки затоплення квартири №7 підтверджені Актом обстеження квартири №7 від 26.01.2021 року, в якому зафіксовані наступні пошкодження: кімнати площею 57, 0 кв.м на стелі від намокання пошкоджені багети до 3 м.п., на стінах сліди від намокання (Шпалери) до 4 кв.м. підлога залита водою по всій площі, кімната площею 24.3 кв. м. залиті стеля (підвісна стеля, гіпсокартон), підлога (паркет) по всій площі. Від залиття пошкоджено електропроводку, кімната площею 38, 4 залита стеля (художній розпис), підлога (паркет) по всій площі, кімната площею 13.1 кв. м. залита підлога (паркет) до 5 кв. м. Комісія зробила висновок, що відповідно до записів в книзі реєстрації аварійних звернень 20.01.2021 зафіксовані звернення кв. [ADDRESS] щодо залиття. О 01:20 прибула аварійна бригада для з`ясування причини залиття квартири №7 з вищерозташованої квартири №9 . Доступ в квартиру №9 аварійній бригаді не надано, виток води припинився 20.01.2021 року холодне, гаряче водопостачання та центральне опалення на будинок не відключалось. Факт затоплення та наслідки затоплення нежитлового приміщення №5 підтверджені Актом обстеження нежитлового приміщення №5, від 26.01.2021 року, в якому зафіксовані наступні пошкодження: в кімнаті площею 18.8 кв.м. на стелі від намокання пошкоджені багети до 1, 5 п.м., на стіні плями від залиття до 2 кв.м. В Акті комісією зроблено висновок такий самий, як і по квартирі №7 . Так позивач вважає, що залиття відбулось з вини відповідачів, які як власники майна не здійснили контроль за станом інженерних мереж та сантехнічного обладнання й відповідно утримання їх в належному стані, що стало причиною залиття та завдання збитків позивачу. У зв`язку з вище викладеним, позивач звернувся з даним позовом. 24.06.2021 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району», ТОВ «Імпульс Газ» про відшкодування моральної шкоди, передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2021 року матеріали позову передані на розгляд судді Мальцева Д.О. Ухвалою суду від 27.07.2021 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. 10.09.2021 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 10.09.2021 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. по справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 16.12.2021 року від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» надійшли пояснення, щодо вказаного позову. 20.07.2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. 29.04.2022 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача про повернення судового збору. 30.05.2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду Мальцева Д.О. заяву представника позивача - адвоката Мартинюк Олени Михайлівни про повернення судового збору - залишено без задоволення. 04.10.2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача про повернення судового збору. 07.10.2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду Мальцева Д.О. заяву представника позивача - адвоката Мартинюк Олени Михайлівни про повернення судового збору - залишено без задоволення. 14.10.2022 від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 23.01.2023 від представника відповідача [PERSON] - адвоката [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 06.03.2023 року у судовому засіданні представником позивача подано заяву про зупинення провадження по справі. 06.03.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва заяву представника позивача про зупинення провадження по справі задоволено та зупинено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не зявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району», ТОВ «Імпульс Газ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири до вступу в справу правонаступника після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тобто до [INFO] . 23.05.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду поновлено провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не зявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району», ТОВ «Імпульс Газ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 01.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійщла заява про залучення правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . 01.09.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі №757/32924/21-ц в якості співвідповідача - [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . 04.09.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. заяву представника позивача [PERSON] про залучення правонаступника - задоволено та залучено до участі у справі №757/32924/21-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району», ТОВ «Імпульс Газ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, [PERSON] , [INFO] , як правонаступника позивача [PERSON] , [INFO] . 04.09.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. заяву представника позивача [PERSON] про залучення до участі у справі співвідповідача за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району», ТОВ «Імпульс Газ» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири - задоволено та залучено до участі у справі №757/32924/21-ц в якості співвідповідача - [PERSON] РНОКПП [NUMBER] . 26.10.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника позивача про допит свідка - задоволено, викликано в якості свідка [PERSON] для допиту у судовому засіданні. 20.07.2023 року ухвалою судді Шевченківського районного суду Мальцева Д.О. розгляд справи повернуто на стадію підготовчого провадження. 01.11.2023 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 05.12.2023 року на адресу суду від представника позивача [PERSON] (правонаступником якого є [PERSON] ) - адвоката Бойко Галини Євгеніївни надійшла відповідь на відзиви. 15.12.2023 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. 21.12.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника позивача про допит свідків - задоволено та викликано в якості свідків [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) для допиту у судовому засіданні. 21.12.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Комунальне підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району», ТОВ «Імпульс Газ» про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири. 21.12.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду клопотання відповідача, представника відповідача [PERSON] про допит свідків задоволено частково та викликано в якості свідків [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ) для допиту у судовому засіданні. 21.12.2023 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва клопотання представника відповідача задоволено частково та призначено по справі, судову будівельно-технічну експертизу проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи у відповідності до п 5 ч.1 ст.252 ЦПК України. 06.03.2024 з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на адресу суду надійшло клопотання експерта №918/24-42 від 08.02.2024 щодо надання додаткових матеріалів. 06.03.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва поновлено провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 23.04.2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала з приводу позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову. Представником третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району» - Джумуратом В.М. в судовому засіданні надано пояснення стосовно вказаної позовної заяви. Представник третьої особи ТОВ «Імпульс Газ» в судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . У зв`язку з набуттям чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно майно та їх обтяжень», 12.06.2020 року - до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності на нежилі приміщення №5. В подальшому було змінено призначення приміщень на житлове та 18.02.2022 зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Довідкою від 04.02.2022 р. №046/22-д про показики об`єкта нерухомого майна підтверджується, що процес зміни основного призначення відбувся без проведення будівельних робіт за рахунок поточного ремонту, що не є реконструкцією та не вимагає отримання дозволу на проведення будівельних робіт відповідно до Технічного паспорту станом на 04.02.2022 року. Отже, квартира [ADDRESS] - це один і той самий об`єкт нерухомого майна, що підтверджується Технічними паспортами станом на 22.01.2008 року та на 04.02.2022 року. Право власності на квартиру №7 [PERSON] набув на підставі Свідоцтва про право власності, виданоого 29.06.2005 р. на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 21.06.2005 р. №1134/С/КІ. Право власності на квартиру №7 було зареєстровано у Київському міському бюро технічної інвентеризації, що підтверджується Технічним паспортом на квартиру №7 станом на 09.11.2015. Відповідно до відповіді Шевченківскої РДА в м. Киэвы №109/109/П-1525 від 15.12.2023 пыдтверджується, що квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 16.08.2023 року право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину реєстр №521, 531, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Макаровою О.П. зареєстровано за дружиною спадкодавця [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи в ніч з 20.01.2021 на 21.01.2021 відбулось затоплення квартири №7 та квартири [ADDRESS] з квартири №9 , яка на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 245135320 від 19.02.2021 року, та в якій знаходиться робоче місце адвоката [PERSON]. Факт затоплення та наслідки затоплення квартири №7 та №5А підтверджені Актом обстеження квартири №7 та №5 від 26.01.2021 року. Вказані Акти складені підприємством, що надає послуги з утримання будинків, споруд, об`єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності адміністративного мікрорайону «Центральний» Шевченківський район м. Києва ТОВ «Імпульс-Газ». Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно з приписами ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на момент розгляду справи. Факт наявності шкоди майну позивача повинен підтверджуватися належними та допустимими доказами, позивачем доведено та обґрунтовано розмір спричиненої майнової шкоди. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплене загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Відповідно до ст. 76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) для вирішення справи, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України). Причина затоплення квартири має бути підтверджена актом про затоплення чи висновком судового експертного-будівельного дослідження. Якщо позивачем доведено розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, то завдана шкода підлягає стягненню з відповідача в суді. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи встановлено, що наслідки затоплення квартири №7 підтверджені Актом обстеження квартири №7 від 26.01.2021 року, в якому зафіксовані наступні пошкодження: - кімнати площею 57, 0 кв.м на стелі від намокання пошкоджені багети до 3 м.п., на стінах сліди від намокання (Шпалери) до 4 кв.м. підлога залита водою по всій площі; - кімната площею 24.3 кв. м. залиті стеля (підвісна стеля, гіпсокартон), підлога (паркет) по всій площі. Від залиття пошкоджено електропроводку; - кімната площею 38, 4 залита стеля (художній розпис), підлога (паркет) по всій площі; - кімната площею 13.1 кв. м. залита підлога (паркет) до 5 кв. м. Комісією у складі: Інженера І категорії [PERSON] , майстра технічної дільниці обслуговуючого підприємства [PERSON] , слюсаря-сантехніка обслуговуючого підприємства [PERSON] , в присутності представника власника квартири, зроблено висновки, що відповідно до записів в книзі реєстрації аварійних звернень 20.01.2021 зафіксовано звернення кв. [ADDRESS] щодо залиття. О 01:20 прибула аварійна бригада для з`ясування причини залиття квартири №7 з вище розташованої кв. №9 . Доступ в квартиру №9 аварійній бригаді не надано, виток води припинився. 20.01.2021 холодне, гаряче водопостачання та центральне опалення на будинок не відключалось. Наслідки затоплення нежитлового приміщення №5 підтверджені Актом обстеження нежитлового приміщення №5, від 26.01.2021 року, в якому зафіксовані наступні пошкодження: - в кімнаті площею 18.8 кв.м. на стелі від намокання пошкоджені багети до 1, 5 п.м., на стіні плями від залиття до 2 кв.м. В Акті комісією зроблено висновок такий самий, як і по квартирі №7 . В Акті комісією зроблено висновок такий самий, як і по квартирі №7 . Таким чином, судом вбачається, що при складенні акту №7 та №5 від 26.01.2021 факт залиття квартир позивача внаслідок течі саме з квартири відповідачів не встановлено, як і не виявлено причину залиття. Позивачем не оспорювались відповідні акти від 26.01.2021 року у встановлено законом порядку та протягом усього розгляду справи. Акт про залиття це обов`язковий документ, який складається комісією з метою фіксування події та з`ясування причин залиття приміщення. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Акт про наслідки залиття житлового приміщення повинен обов`язково містити /шаблон Акту/: 1) Комісію у складі: 1.1. Представника організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 1.2. Представника організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання; 1.3. Представника власника будинку, будинкового комітету; 1.4. Начальника організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (для затвердження); 1.5. Зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної (обов`язково). 2) Наступні відомості: 2.1. Дата складання акта (число, місяць, рік); 2.2. Прізвища, ініціали та посади членів комісії; 2.3. Прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; 2.4. Адреса квартири, поверх, форма власності; 2.5. Характер залиття та його причини; 2.6. Завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); 2.7. Висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Складання акту про наслідки залиття житлового приміщення з порушенням вищевказаних вимог (діючого законодавства) є однією з підстав для відмови в задоволенні позовної заяви оскільки акт, в розумінні закону, є єдиним документом, яким підтверджується факт залиття квартири. Вказане твердження підтверджується актуальним висновком Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №2-1974/11, в якому зазначено наступне: "виходячи з викладеного, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, що вищевказаний акт від 12 грудня 2007 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди". Таким чином, в даному спорі доказів, що саме з вини відповідачів у справі сталося залиття квартир [ADDRESS] , в ніч з 20.01.2021 на 21.01.2021 року, суду не надано. Постановою Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №465/2120/14-ц зроблено наступні висновки: "виходячи з викладеного суди не звернули увагу на невідповідність акта обстеження від 06 лютого 2014 року зазначеним Правилам, оскільки він не містить відомостей щодо характеру залиття та його причини, не зазначено осіб, які допустили таке залиття, а також інші необхідні відомості, які слід зазначити при складанні такого виду документа. При цьому, він був складений більше, ніж через п`ять місяців з моменту можливого залиття приміщення, належного ПП " [PERSON] "". Майже аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №640/8205/17, відповідно до якої суд дійшов висновку, що "Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, що вищевказаний акт від 07 липня 2014 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Отже, доводи відповідача щодо відсутності її вини у залитті квартири позивача правомірно взято судами до уваги". В постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №242/4773/17 міститься наступний висновок: "цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду". В постанові Верховного суду від 25.11.2020 у справі №344/11147/17 визначено, що "акт від 08 липня 2017 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, відсутній висновок про встановлення вини особи, яка вчинила залиття та інші необхідні для такого документа реквізити, а тому обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про те, що цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачу квартири матеріали справи не містять. Клопотань про проведення судової експертизи з метою з`ясування причин залиття квартири позивач не заявляв". Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах про те, що у разі невідповідності складеного акту вимогам Правил щодо його складання, він не може бути належним та допустимим доказом у справі, за відсутності інших доказів, що свідчать про винуватість відповідача у заподіянні шкоди, а тому залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Частина 2 ст. 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Проте, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Враховуючи вказані висновки Верховного Суду, зібрані у справі докази, невідповідність актів №5 та №7 від 26.01.2021 року вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 №927/11207, суд дійшов висновку, що позивач не довів факт протиправних дій (бездіяльності) відповідачів і причинний зв`язок між цією протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, а відтак підстави для відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок затоплення квартир [ADDRESS] , відсутні. Отже, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність доказів, що залиття квартири позивача відбулося саме через винні недбалі дії відповідачів, що дає підстави для висновку про відсутність складу правопорушення, тому суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не вирішує питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed