Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" - адвокат Ільків Соломія Михайлівна звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 листопада 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №6/3706430, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит в сумі 132 000 гривень строком на 72 місяці з 11.11.2021 року до 10.11.2027 року. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток №1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.2 кредитного договору, кредит надається позичальнику споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12.00% річних(фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з мето погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, всі умови щодо надання кредиту обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору визначені в правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та на умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті Банку. Банк свої зобов`язання за кредитним договором №6/3706430 від 11 листопада 2021 року виконав в повному обсязі, однак відповідач умови цього договору своєчасно не виконує, кредит, відсотки за користування кредитними коштами та комісію у встановлені договором строки не сплачує. Внаслідок невиконання умов кредитного договору, станом на 22 липня 2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором в загальній сумі 184 821,19 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 105 080,01 гривень, заборгованість за відсотками - 17 999,48 гривень, заборгованість за комісією - 61 741,70 гривень. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, 08.05.2024 року та 10.06.2024 року відповідачу було надіслано вимоги про погашення заборгованості, проте заборгованість погашена не була. Посилаючись на викладені обставини, АТ «Креді Агріколь Банк» просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №6/3706430 від 11 листопада 2021 року в розмірі 184 821,19 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 105 080,01 гривень, заборгованість за відсотками - 17 999,48 гривень, заборгованість за комісією - 61 741,70 гривень, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 гривень. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Від представник позивача Акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" - адвоката Ільків С. М. надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Не заперечуючи щодо заочного розгляду справи, представник позивача просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими документами, надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав та враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року між АТ "Креді Агріколь Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №6/3706430, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 132 000 гривень строком на 72 місяці з 11.11.2021 року до 10.11.2027 року. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток №1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (п.1.1 договору). Відповідно до п.1.2 кредитного договору, кредит надається позичальнику споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до пункту 1.4 кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 12.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Підписанням Договору Позичальник замовляє у Банку супровідні послуги обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів кредиту та процентах, 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, всі умови щодо надання кредиту обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору визначені в правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та на умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною договору та розміщені на офіційному сайті Банку. У п.2.3.кредитного договору зазначено, що позичальник, шляхом підписання цього договору, підтверджує, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від банку інформацію, що визначена ЗУ «Про споживче кредитування», та/або іншими нормативно-правовими актами, що регулюють це питання.(а.с. 7-10). У відповідності до платіжної інструкції № 39931289-1 від 11.11.2021 року кредитор АТ "Креді Агріколь Банк" надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 132 000 гривень згідно кредитного договору №6/3706430 від 11 листопада 2021 року (а.с. 20). Згідно з п. 2.2 Кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту. Пунктами 3.1, 3.2 Кредитного договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями(у разі їх наявності) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування». У разі порушення позичальником без поважних причин, п. п. 2.2.3 - 2.2.9 вимог Правил надання споживчого кредиту в АТ "Креді Агріколь Банк" позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1. Договору за кожний випадок порушення. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, незаконне розголошення або використання банківської таємниці Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Із виписки з рахунку, складеної за період з 11.11.2021 - 24.07.2024 судом установлено, що відповідач періодично вносив кошти на погашення кредиту, сплати відсотків за їх користування, зокрема остання операція з повернення кредитних коштів відбулась 17.01.2024 року (а. с. 31-40). Пунктом 2.3.6 Правил надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов страхування життя позичальника, передбачено, що якщо Позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги Банком не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно Позичальника в порядку, передбаченому законодавством України. В матеріалах справи містяться вимоги АТ "Креді Агріколь Банк" № 10451/1588 від 08.05.2024 року, вимога № 10451/1887 від 10.06.2024 року про дострокове повернення кредиту, адресована [PERSON] , у якій останньому роз`яснено наслідки невиконання умов договору. Проте, вищевказані вимоги залишені без задоволення, порушення не усунуті (а.с. 21, 22). Тобто, відповідачем порушені умови кредитного договору, а саме не повернено кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачені проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки, передбачені кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача за кредитним договором №6/3706430 від 11 листопада 2021 року станом на 22.07.2024 року становить 184 821,19 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 105 080,01 гривень, заборгованість за відсотками - 17 999,48 гривень, заборгованість за комісією - 61 741,70 гривень (а. с. 29). Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, оскільки відповідач ухиляється від добровільної сплати такої. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемний. Як встановлено судом, 11 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, на виконання якого відповідачу були видані кредитні кошти в сумі 132 000,00 гривень, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 11.11.2021 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Виходячи з вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вказано, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Згідно ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається та сплати процентів. ВС у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 754/17518/15-ц зазначив, що у ст. 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому «базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача та яка станом 22.07.2024 року становить 184 821,19 гривень, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 105 080,01 гривень, заборгованість за відсотками - 17 999,48 гривень, заборгованість за комісією - 61 741,70 гривень. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий належним чином обґрунтований та мотивований. У свою чергу, в процесі розгляду справи не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів математичні розрахунки, наведені позивачем. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру заборгованості [PERSON] за Кредитним договором, що становить 184 821,19 гривень. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити, а саме, стягнути заборгованість у розмірі 184 821,19 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України до задоволення підлягає також вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved