Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин. В обгрунтування заявлених вимог представник заявника посилається на те, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявник звернувся до органів пенсіонного фонду із заявою від 12.07.2022 року щодо отримання допомоги на поховання. Однак, листом № 0400-010223-8/71471 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовило йому у виплаті допомоги у похованні, посилаючись на те, що у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а за даними електронної пенсійної справи - « [PERSON] ». Заявником було оглянуто наявні документи померлої матері, з яких стало відомо, що у наявній копії паспорту, прізвище матері зазначене як « [PERSON] »; в свідоцтві про смерть « [PERSON] »; в картці платника податків прізвище матері зазначене як « [PERSON] »; в приватизаційних свідоцтвах на житло вказано прізвище на російській мові без м`якого знаку; в свідоцтві про право власності на квартиру прізвище матері зазначене як « [PERSON] », а у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі цього ж свідоцтва, прізвище матері зазначене як « [PERSON] ». Таким чином, вказана розбіжність у прізвищі матері заявника у свідоцтві про смерть, свідоцтві про право власності на нерухоме майно, електронний пенсійній справі не дають можливості заявнику оформити допомогу на поховання, а також, в подальшому, унеможливить отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Крім цього, представник заявника зазначає, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, оскільки суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, на підставі викладеного, представник заявника змушений звернутись до суду та просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 11 липня 2022 року за № [NUMBER] (актовий запис № 1362), в якому прізвище померлої зазначене як « [PERSON] », є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). В судове засідання заявник не з`явився, при цьому, в заяві про встановлення юридичного факту просив суд розгляд справи проводити за своєї відсутності та на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув, при цьому, скористався своїм правом, визначеним цивільно-процесуальним законодавством, та подав до суду пояснення, згідно яких зазначив наступне. Так, статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, в судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення" зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: зокрема, коли встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Попри це, представник заінтересованої особи вважає, що заявник не дотримався даних пунктів, зазначених вищенаведеною постановою пленуму ВС України. При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого суду. Відомості про народження людини, її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Процедура виправлення помилок у Державного реєстру актів цивільного стану громадян регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, Порядком ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 року № 1064. За загальним правилом, для того, щоб виправити помилку у актовому записі цивільного стану необхідно подати відповідну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Громадяни України, а також іноземці і особи без громадянства, які проживають за кордоном, подають аналогічну заяву про внесення змін до актового запису цивільного стану, складеного органом державної реєстрації актів цивільного стану України, до дипломатичного представництва або консульської установи України. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України не вправі відмовити особі в прийнятті та розгляді заяви про внесення змін. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні або неповні відомості; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану. Так, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі, внесення виправлень безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про виправлення помилки та внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану, у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку. Виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після внесення виправлень до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається або надсилається для вручення до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його проживання свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп "Повторно". Отже, чинне законодавство України чітко регулює порядок виправлення помилки у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, який є позасудовим. Як вбачається з матеріалів по суті спору, наявних в Головного управління, заявник до органів РАЦС щодо виправлення невідповідності даних у свідоцтві про смерть не звертався. Відповідно до п.2 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право врахувати норми законодавчих актів, якими передбачено позасудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Якщо юридичний факт надає право за законом та заінтересована особа заперечує встановлення факту, мотивуючи свої заперечення наявністю спору про право, то заява в порядку окремого провадження розглянута бути не може, тоді суд, відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Таким чином, представник заінтересованої особи вважає, що заяву [PERSON] слід залишити без розгляду. Крім цього, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просив суд розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с.31-35). Суд, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного. За змістом п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 1362, складений 11 липня 2022 року Нікопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.5). Як вбачається з матеріалів справи, після смерті матері [PERSON] , заявник, 12 липня 2022 року звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою щодо отримання допомоги на поховання. Однак, листом № 0400-010223-8/71471 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовило у виплаті допомоги у похованні, посилаючись на те, що у свідоцтві про смерть вказано « [PERSON] », а за даними електронної пенсійної справи - « [PERSON] » (а.с.6,11). Як вбачається з матеріалів справи та, в тому числі, з копії паспорту, прізвище матері заявника зазначене - « [PERSON] », в картці платника податків прізвище зазначене - « [PERSON] »; в приватизаційному свідоцтві на житло вказано прізвище на російській мові без м`якого знаку; у свідоцтві про право власності на квартиру прізвище матері заявника зазначене - « [PERSON] »; у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підставі цього ж свідоцтва, прізвище матері заявника зазначене - « [PERSON] ». Тобто, в даному випадку, розбіжності в написані прізвища померлої виникли у зв`язку з невірним перекладом та мають суто орфографічний та технічний характер, є суттєвими, допущені описки є очевидними та перешкоджають заявнику у повному обсязі користуватись своїми майновими та немайновими правами. А тому у суду не викликає сумніву той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 11 липня 2022 року за № [NUMBER] (актовий запис № 1362), в якому прізвище померлої зазначено як « [PERSON] », є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved