Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: представниця позивача ТОВ «Нова Долина» - адвокатка Кос Т.В. звернулась до суду із позовом (а.с. 1-5) до відповідача [PERSON] , в якому просить: - стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком, за період з 01.06.2020 по 31.07.2024, в розмірі 6\~212,94 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору, в розмірі 3\~028 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 1\~500 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і, відповідно, він є співвласником цього багатоквартирного будинку. Особовий рахунок в ТОВ «Нова Долина» за даною адресою, оформлений на відповідача [PERSON] . Позивач був призначений управителем цього будинку у відповідності до вимог чинного законодавства. 26 травня 2020 року між позивачем ТОВ «Нова Долина» та співвласниками будинків, в тому числі будинку, де співвласником квартири є відповідач [PERSON] , в особі уповноваженого рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради, представника органу місцевого самоврядування [PERSON] , було укладено договір №55 від 26.05.2020, про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Зазначає, що позивач ТОВ «Нова Долина» надає послуги з управління та утримання багатоквартирного будинку, в тому числі, будинку, де співвласником квартири є відповідач [PERSON] , та виконує всі договірні зобов`язання, а саме: організацію утримання будівлі (управління), обслуговування санітарно технічних мереж, перевірка димовентиляційних елементів, витрати на освітлення місць загального користування, поточний ремонт, витрати на утримання ліфітів та електроенергії ліфітів (за наявності). В свою чергу, відповідач [PERSON] , як співвласник багатоквартирного будинку, в якому знаходиться його квартира, повинен дотримуватись обов`язків щодо належного утримання житлового комплексу через своєчасну сплату наданих управителем послуг. Однак, останній належним чином не робить цього, в результаті чого в нього виникла заборгованість за послуги надані позивачем, за період з 01.06.2020 по 31.07.2024, в розмірі 5\~690,29 грн. Окрім цього, просить також стягнути з відповідача [PERSON] 136,21 грн 3% річних від суми боргу та 386,44 грн розмір інфляційних втрат. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем ТОВ «Нова Долина» становить 6\~212,94 грн. Відповідач [PERSON] подав відзив (а.с. 38-42), в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог позивача ТОВ «Нова Долина». Заперечення проти позову мотивував тим, що: призначення управителя багатоквартирним будинком, співвласником квартири якої він є, відбулось з порушенням вимог чинного законодавства, а тому таке є незаконним; жодних послуг з управління будинком, за вказаним позивачем період, надано не було, йому не надсилались розрахунки для оплати послуг управителя. Йому також не було надано розрахунки наданих послуг, їх обсяг і первинні документи про надання таких. Зазначає, що договір про надання послуг з управління будинком з ним безпосередньо не укладався, що є порушенням вимог закону. У зв`язку із цим, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представниця позивача ТОВ «Нова Долина» - адвокатка Кос Т.В. подала відповідь на\~відзив (а.с. 47-49), в якому зазначає, що позивач ТОВ «Нова Долина» було визначено управителем даного будинку на законних підставах і товариство надає послуги з управління будинком у відповідності до вимог закону. Водночас, відповідач [PERSON] не надавав жодних письмових претензій, щодо не надання чи надання неякісних послуг з управління будинком позивачем, а тому такі послуги були надані вчасно та якісно. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачем [PERSON] подано заперечення (а.с. 59-63), які зводяться до того, що позивача ТОВ «Нова Долина» було незаконно визначено управителем будинку, договір з ним, як з співвласником квартири, не укладався, а тому жодних зобов`язань перед позивачем він не має, жодних послуг, зазначених позивачем у кошторисі, надано не було. У судовому засіданні представники позивача ТОВ «Нова Долина» - [PERSON] та адвокатка Кос Т.В. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у заявах по суті справи, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у їх задоволенні просив відмовити з підстав викладених у відзиві та запереченні. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 09.09.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 24 вересня 2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив. 08 жовтня 2024 року представницею позивача ТОВ «Нова Долина» - адвокаткою Кос Т.В. подано відповідь на відзив. 17 жовтня 2024 року відповідачем [PERSON] подано заперечення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 16, зворотна сторона), відповідач [PERSON] є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради №37 від 14.05.2020 «Про затвердження Протоколу №1 від 08.04.2020 засідання конкурсної комісії щодо призначення управителя з управління багатоквартирними будинками (а.с. 19, зворотна сторона), вирішено, зокрема: визначити управителем багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, співвласники якого не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком - ТОВ «Нова Долина»; уповноважено заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів В.Федірківа на підписання договору про надання послуги за кожним багатоквартирним будинком, що входив в об`єкт конкурсу від імені співвласників. Згідно із копією договору №55 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 26.05.2020 (а.с. 20-22), управитель ТОВ «Нова Долина» та співвласники будинків, в тому числі, будинку [ADDRESS] (підтверджується додатком 1 до договору (а.с. 51, зворотна сторона)), в особі представника органу місцевого самоврядування [PERSON] уклали цей договір. Так, згідно із п. 1.1 цього договору, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю надані послуги. Послуга з управління будинком включає перелік послуг (витрат) на управління будинком, згідно з додатком 1 (кошторис доходів і витрат на утримання будинку): утримання спільного майна багатоквартирного будинку; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; вивезення ТПВ (абз. 2 п. 1.3 договору). Договором визначено також і права та обов`язки сторін, серед яких: право співвласників на своєчасне та належної якості одержання від управителя послуг з управління (п. 2.1.1. договору); обов`язок оплати управителю за надані послуги з управління будинком (п. 2.2.3. договору). Плата за послугу з управління будинком нараховується управителем щомісячно та вноситься кожним співвласником не пізніше останнього числа поточного місяця (п. 3.2. договору). Вартість внесків на утримання будинків розраховується на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (п. 3.1 договору). Відповідно до п. 9.1, 9.2 договору, цей договір набирає чинності з 01.06.2020 та укладається строком на один рік і якщо за два місяці до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншій стороні про відмову від цього договору, він вважається продовженим на один рік. Додатком 1 до договору на управління №55 від 26.05.2020 (а.с. 51, зворотна сторона), визначено кошторис витрат на утримання будинку, розрахунок цін щодо кожного багатоквартирного будинку, в тому числі і будинку [ADDRESS] . Згідно із копією акта передачі приймання багатоквартирного житлового будинку [ADDRESS] від 01.06.2020 (а.с. 52-53, зворотні сторони), передано даний житловий будинок в управління позивача ТОВ «Нова Долина». Відповідно до копії виписки з особового рахунку по квартплаті відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ), за період з 01.06.2020 до 31.07.2024 (а.с. 17, зворотна сторона), заборгованість останнього становить 5\~690,29 грн. При цьому, за даний період відповідачем [PERSON] частково сплачено 300,14 грн. Згідно із розрахунком загальної суми заборгованості відповідача [PERSON] (а.с. 18), така становить 6\~212,94 грн., з якої: 5\~690,29 грн заборгованість за послугу з управління багатоквартирним будинком, 136,21 грн 3% річних, 386,44 грн інфляційні втрати. Позивач ТОВ «Нова Долина» зверталось до суду із заявою про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком, однак судовий наказ виданий Долинським районним судом Івано Франківської області 15.02.2022 було скасовано (а.с. 15, зворотна сторона). Отже, судом встановлено, що позивач ТОВ «Нова Долина» є управителем багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] цього будинку. Особовий рахунок у позивача ТОВ «Нова Долина» оформлено на відповідача [PERSON] . Останній не сплачує в повному обсязі за надані позивачем послуги з управління багатоквартирним будинком, внаслідок чого виникла заборгованість. Спірні правовідносини у даній справі виникли з приводу наявності підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за послугу з управління багатоквартирним будинком. ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 Цивільно процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було встановлено судом, позивач ТОВ «Нова Долина» з 01.06.2020 надає послугу з управління будинком ( [ADDRESS] ) на підставі відповідного договору. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Згідно із ч. 1 ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ч. 1 ст. 68 ЖК України). Як передбачено ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово - комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово - комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до цього ж Закону, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово - комунальних послуг належить, зокрема, визначення виконавця житлово - комунальних послуг. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. Управитель багатоквартирного будинку це фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово комунальні послуги»). Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово - комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» ц іни (тарифи) на житлово - комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.\~ Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», надання житлово - комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання споживаних житлово - комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг (стаття 1,частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій(прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування,обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування,поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо): 4)послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2019, справа №210/5796/16-ц. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг, які надаються позивачем ТОВ «Нова Долина», однак через неналежне виконання свого обов`язку з оплати наданих йому послуг з управління багатоквартирним будинком, у нього виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача у повному обсязі. Суть доводів відповідача [PERSON] про відсутність підстав для задоволення позову фактично зводиться до того, що: 1) позивач ТОВ «Нова Долина», як управитель багатоквартирного будинку, співвласником квартири якої він є, призначений з порушенням вимог закону; 2) між ним та позивачем не було укладено договору на управління будинком; 3) позивачем не було надано йому жодних послуг та не надано ні розрахунків, ні документів про обсяг наданих послуг. Досліджуючи дані доводи відповідача [PERSON] суд вважає за необхідне зазначити таке. Так, доводи відповідача про те, що управитель ТОВ «Нова Долина» призначений незаконно, не заслуговують на увагу, оскільки дане питання не є предметом спору даної справи, а тому не може бути досліджене судом. Доказів того, що він, чи інші власники багатоквартирного будинку звертались у встановленому законом порядку до суду і рішення Вигодської селищної ради про призначення управителя з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] скасовано, ним не надано. Як і не надано доказів того, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком ним було оспорено, або за рішенням суду між ним та позивачем було розірвано. Верховний Суд у постанові від 18.03.2019, справа № 210/5796/16 зазначив, що споживачі зобов`язані оплатити житлово - комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмового договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Таким чином, доводи відповідача [PERSON] про те, що він не укладав з позивачем договору на управління будинком, суд відхиляє та вважає такими, що направлені на ухилення від оплати послуг за управління багатоквартирним будинком. Більше того, відповідачем [PERSON] двічі здійснювалась оплата за надані послуги позивача, що свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин і він при оплаті погоджувався з наданими йому послугами позивачем. Не заслуговують на увагу і доводи відповідача [PERSON] про те, що позивачем ТОВ «Нова Долина» не надавались йому послуги з управління будинком, з огляду на таке. Порядок оформлення претензій споживачів та особливості оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку чітко визначено у ст. 27 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», у якій серед іншого встановлено, що у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.\~За результатами перевірки якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та управителем. Управитель зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.\~ Акт-претензія складається управителем та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.\~ У разі неприбуття управителя в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається управителю рекомендованим листом.\~ Управитель протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання управителем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким управителем. \~Інформація про відмову від підписання акта-претензії зазначається в акті-претензії. До матеріалів справи не долучено жодного акта претензії та не надано доказів надсилання вимоги до управителя. Також у судовому засіданні не здобуто і доказів того, що відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку відмовлявся від наданих позивачем послуг, заявляв про ненадання послуг або надання послуг неналежної якості. Тобто доказів, які б давали підстави для звільнення від оплати витрат на утримання будинку відповідачем не надано. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг, які надаються позивачем ТОВ «Нова Долина», однак внаслідок невиконання свого обов`язку перед позивачем з оплати наданих послуг з управління багатоквартирним будинком утворилася заборгованість у розмірі 6\~212,94 грн., яка підлягає стягненню. Водночас, відповідачем [PERSON] всупереч процесуального обов`язку, передбаченому ст. 12, 81 ЦІК України, не було спростовано наявного у справі розрахунку заборгованості, наданого позивачем, та не було надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, визначених ст. 76-80 ЦПК України, на його спростування. Відповідно до ст. 8 Конституції України, ч. 3 ст. 2 ЦПК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21.01.1999), зокрема, зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому, за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не вбачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у даній справі. V. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3 028 грн., що підтверджується платіжним інструкціями №4367, 3200 (а.с. 28). Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то з урахуванням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Нова Долина» слід стягнути 3 028 грн сплаченого судового збору. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що основні положення про витрати на професійну правничу допомогу містяться у ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст. 141 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надав такі документи: - ордер серії АТ № 1076689 на надання правової допомоги ТОВ «Нова Долина» адвокаткою Кос Т.В. (а.с. 6); - договір № 03/06/24 про надання правової допомоги від 03.06.2024, укладений між адвокаткою Кос Т.В. та ТОВ «Нова Долина» (а.с. 8-9); - акт наданих послуг №7 від 09.08.2024, який підписаний адвокаткою Кос Т.В. та ТОВ «Нова Долина», в якому зазначено, що витрати на оплату послуг адвокатки складають 805 грн. Також в даному акті деталізовано вид наданих послуг, тривалість їх виконання та їх вартість (а.с. 10); - договір № 25/01-21 про надання правової допомоги від 25.01.2021, укладений між адвокаткою Кориневич І.М. та ТОВ «Нова Долина» (а.с. 11-13); - акт наданих послуг №26/01-22, який підписаний адвокаткою Кориневич І.М. та ТОВ «Нова Долина», в якому зазначено, що витрати на оплату послуг адвокатки складають 695 грн. Також в даному акті деталізовано вид наданих послуг, тривалість їх виконання та їх вартість (а.с. 14); Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвокатів, є доведеним, обґрунтованим та співмірний, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокаткою, часом, витраченим нею на їх надання, часом судових засідань. При цьому, відповідачем [PERSON] не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала б задоволенню. При цьому, як зазначив КЦС ВС у своїй постанові від 15.06.2021, справа №159/5837/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з відповідача в якості відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу складає 1\~500 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 2, 5, 13, 81, 141 ЦПК України, ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 67, 162 ЖК України, ст. 4, 6, 7, 9, 10, 12, 13, 20, 27 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», та

Outcome: approved