Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

В лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», ТОВ «Українське бюро кредитних історій», в якому просила: визнати протиправними дії ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей про позивача в частині виконання зобов`язань за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між [PERSON] та АТ «Дельта Банк»; визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо не вилучення з кредитної історії позивача відомостей в частині виконання зобов`язань за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між [PERSON] та АТ «Дельта Банк»; зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучити із кредитної історії позивача відомості в частині виконання зобов`язань за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між [PERSON] та АТ «Дельта Банк». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було замовлено на інтернет ресурсі ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та отримано кредитну історію, відповідно до якої позивачу стало відомо про те, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щомісячно, починаючи із січня 2021 року передає до бюро відомості про наявність у позивача заборгованості за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» та право вимоги за яким, на підставі договору про відступлення прав вимоги № 2235/К від 28.04.2020, належить ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Однак, позивач вказує, що у неї відсутня заборгованість за вказаним договором, та ані банк, ані інші особи не звертались до неї із позовом про стягнення заборгованості. На пропозицію сплатити ТОВ «ФК «Профіт Капітал» відповідачу 50 % заборгованості, за що товариство мало б забезпечити видалення в бюро даних про заборгованість по договору № 003-03201-021113 від 02.11.2013 та не матиме претензій, позивач отримала категоричну відмову. Позивач вказує, що вимоги ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щодо оплати заборгованості за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 є безпідставними, та передання відповідної інформації до бюро та внесення отриманих відомостей до її кредитної історії здійснюється всупереч вимог закону. Так, позивачем не надавалось відповідної письмової згоди на передачу інформації до бюро, та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не повідомляло позивача про назву та адресу бюро, до якого передаватиме інформацію про формування її кредитної історії, а відтак дії ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щодо передачі таких даних є незаконними та такими, що порушують права позивача. Крім того, позивач вказує, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» передає інформацію до ТОВ «Українське бюро кредитних історій», яка не відповідає дійсності, є неправдивою та негативно впливає на репутацію позивача, як споживача банківських послуг. Крім того, внесення ТОВ «Українське бюро кредитних історій» до кредитної історії інформації, незаконно переданої ТОВ «ФК «Профіт Капітал», суперечить вимогам закону, оскільки, з огляду на повну відсутність відомостей про використання позивачем кредитного ліміту за умов невизнання позивачем жодної заборгованості, а також в зв`язку з відсутністю письмової згоди позивача на збір, зберігання, використання та поширення фактично недостовірної інформації щодо позивача, ТОВ «Українське бюро кредитних історій» зобов`язане вилучити всю інформацію, що міститься в кредитній історії. Посилаючись на викладене, а також з огляду на те, що дії відповідачів носять протиправний характер і порушують права позивача, а відтак, остання, вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 17.05.2024, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомлення (викликом) сторін. В травні 2024 року до суду від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що 02.11.2013 позивачем, відповідно до заяви № 003-03201-021113 запропоновано (надано оферту) ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених в цій пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів банку від 20.03.2013 протокол № 14 і тарифів банку, зазначених у п. 2.6 частини 2 цієї пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти договір на невизначений строк дії. На підставі зазначеного договору банком було здійснено відкриття поточного рахунку з використанням картки № [NUMBER] , оформлено платіжну картку № [NUMBER] та надано ліміт кредитної лінії в сумі 15000,00 грн. зі строком 364 дні. 22.04.2020 відбувся електронний аукціон по лоту, до складу якого входило право вимоги за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк». За результатом даного електронного аукціону переможцем було оголошено ТОВ «ФК «Профіт Капітал». 28.04.2020 за результатами зазначеного електронного аукціону між товариством та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2235/К. Відповідно до Додатку № 1 до вказаного договору, банк відступив товариству право вимоги до [PERSON] за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в розмірі 9364,64 грн, а також заборгованість по нарахованим штрафам та пені, відповідно до умов договору та вимог закону. Так, відповідача вказує, що відповідно до публічного паспорту активу заборгованість по нарахованим штрафам за вказаним договором станом на 28.04.2020 складала суму в розмірі 981,33 грн. Таким чином, у відповідності до п. 2 договору про відступлення права вимоги та ч. 1 ст. 514 ЦК України, товариство набуло право вимоги за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в загальній сумі 10345,97 грн, яка складається із: 7532,04 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1832,60 грн - заборгованість по відсоткам, 981,33 грн - заборгованість по нарахованим штрафам. Товариство наголошує, що після укладення договору про відступлення права вимоги правонаступник первісного стягувача не здійснював нарахування відсотків та штрафних санкцій за вказаним кредитним договором. Крім того, товариство, як законний правонаступник первісного стягувача, окрім права вимоги за кредитним договором, набуло право на збір, обробку, зберігання та поширення персональних даних [PERSON] в обсязі, визначеному даним договором, в тому числі передачу інформації за кредитним договором до бюро кредитних історій. Посилаючись на викладене, відповідач вказує, що дії товариства щодо передачі даних про відповідача до бюро з огляду на наявність непогашеної заборгованості за кредитним договором, є правомірними, а обґрунтування позовних вимог є недоведеними та безпідставними. В червні 2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягала на задоволенні позовних вимог, вказуючи на те, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не доведено використання позивачем кредитного ліміту за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, а також не надано доказів розрахункових операцій та їх періодів. Також товариством не доведено факту неповернення коштів банку, та наявність заборгованості, а саме по собі отримання кредитної картки не зумовлює виникнення у особи боргових зобов`язань. Позивач вказує, що на час передачі грошової вимоги у позивача не існувало заборгованості перед банком, а відтак такий договір в частині передання прав вимоги за кредитним договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, є нікчемним з моменту його укладення і не створює жодних юридичних наслідків. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не набув права вимоги до позивача, а відтак протиправно здійснює дії щодо передачі даних до бюро про наявність заборгованості, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, та як вбачається із поданої заяви, остання просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скористався правом на подачу відзиву, який долучений до матеріалів справи. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на подачу відзиву не скористався. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 02.11.2013 позивачем [PERSON] було підписано заяву № 003-03201-021113, відповідно до якої було запропоновано (надано оферту) ПАТ «Дельта Банк» на умовах, визначених в цій пропозиції та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів банку від 20.03.2013 протокол № 14 і тарифів банку, зазначених у п. 2.6 частини 2 цієї пропозиції, що є невід`ємною частиною цієї пропозиції, укласти договір на невизначений строк дії. Відповідно до пункту 5 частини 3 зазначеного договору, [PERSON] підтвердила, що вона повідомлена, що чинна редакція Правил та Тарифів розміщена на сайті банку, та вона зобов`язалась періодично ознайомлюватися з ними з метою перевірки їх чинності та ознайомлення зі змінами до них, а також перевіряти правильність здійснених операцій за рахунком, у спосіб та в порядку, визначеними у Правилах. Крім того, відповідно до п. 9 частини 3 зазначеного договору, [PERSON] підтвердила, що отримала від банку примірник правил та тарифів в дату підписання нею цієї пропозиції. На підставі зазначеного договору банком було здійснено відкриття поточного рахунку з використанням картки № [NUMBER] , оформлено платіжну картку № [NUMBER] та надано ліміт кредитної лінії в сумі 15000,00 грн. зі строком 364 дні. Зазначений договір у встановленому законом порядку недійсним визнано не було, та доказів зворотному матеріали справи не містять. Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно частини першої статті 262, статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частин першої, другої статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що снували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Позивач вказує, що в 2015 році кредитна заборгованість за вказаним договором перед банком була погашена, однак, доказів наведеному до позову долучено не було, як і не було надано доказів ненадання позивачу коштів банком. Крім того, судом встановлено, що 28.04.2020 за результатами електронного аукціону між ТОВ «ФК «Профіт Капітал» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2235/К. Відповідно до Додатку № 1 до вказаного договору, банк відступив товариству право вимоги до [PERSON] за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в розмірі 9364,64 грн, а також заборгованість по нарахованим штрафам та пені, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до публічного паспорту активу заборгованість по нарахованим штрафам за вказаним договором станом на 28.04.2020 складала суму в розмірі 981,33 грн. Відповідності до п. 2 договору про відступлення права вимоги та ч. 1 ст. 514 ЦК України, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» набуло право вимоги за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в загальній сумі 10345,97 грн, яка складається із: 7532,04 грн - заборгованість по тілу кредиту, 1832,60 грн - заборгованість по відсоткам, 981,33 грн - заборгованість по нарахованим штрафам. З наявних у справі доказів вбачається, що в кредитній історії позивача міститься інформація про фінансові зобов`язання, а саме про наявну заборгованість позивача за кредитним договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013 в загальній сумі 10345,97 грн. Позивач вказує, що дії ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей про позивача в частині виконання зобов`язань за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, та бездіяльність ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо не вилучення з кредитної історії позивача відомостей в частині виконання зобов`язань за вказаним договором, є протиправними, зокрема, з огляду на відсутність будь-якої заборгованості ані перед первісним стягувачем, ані перед його правонаступником. Однак, доказів належного виконання договірних зобов`язань перед банком позивачем суду надано не було, як і не було надано доказів сплати заборгованості правонаступнику первісного стягувача. Заперечуючи проти наявності заборгованості, позивачем не надано переконливих доказів цим твердженням, як і не надано доказів припинення дії договору, в тому числі з огляду на виконання позичальником своїх зобов`язань. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, та заперечень на позов, суд приймає до уваги те, що згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно, до ст. 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Бюро має право отримувати відомості та інформацію, що зазначені у частині першій цієї статті, на договірних засадах. Органи або уповноважені особи (держателі, адміністратори державних реєстрів тощо) зобов`язані на запит Бюро надавати відомості з державних реєстрів в електронному вигляді (у форматі бази даних) у разі наявності письмової згоди суб`єктів інформації. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Закону інформація для формування кредитної історії надається користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем. У статті 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» закріплено, зокрема, що: бюро кредитних історій - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування); суб`єкт кредитної історії - будь-яка юридична або фізична особа, яка уклала кредитний правочин та щодо якої формується кредитна історія. У частині першій статті 4 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії. У частині першій статті 5 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» бюро вилучає з кредитної історії інформацію, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 7, у разі відсутності кредитного правочину, Договору або визнання їх недійсними. У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Зі змісту позовної заяви у справі, вбачається, що спір виник між фізичною особою (позивачем) і бюро та правонаступником первісного стягувача, (відповідачі) щодо: незаконності передання фінансовою компанією до кредитної історії позивача інформації про наявність кредитної заборгованості; незаконної бездіяльності бюро щодо не вилучення інформації (запису) в кредитній історії щодо наявності кредитної заборгованості у позивача; зобов`язання бюро виключити недостовірну інформацію (запис) з кредитної історії позивача щодо наявності кредитної заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003-03201-021113 від 02.11.2013, за умовами якого позивач отримала ліміт кредитної лінії, та доказів того, що зазначений договір було визнано недійсним, та/або останній був припинений/розірваний матеріали справи не містять. З матеріалів справи вбачається, що в Єдиному реєстрі наявності кредитної історії, формування та ведення якого здійснюється ТОВ «Українське бюро кредитних історій», в кредитній історії позивача наявна інформація про заборгованість позивача за вказаним договором. В ході розгляду справи стороною позивача не доведено, а судом не встановлено, що зазначена інформація є очевидно недостовірною, оскільки позивачем не доведено відсутність заборгованості за вказаним кредитним договором ані перед первісним стягувачем АТ «Дельта Банк», ані перед його правонаступником. Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю. Отже, відповідальним за надання достовірної інформації до Бюро кредитних історій щодо наявної за позивачем заборгованості за договором є виключно ТОВ «ФК «Профіт Капітал», як законний правонаступник первісного стягувача, який, отримавши за договором відступлення, право вимоги за кредитним договором від первісного стягувача, за наявності непогашеної заборгованості, на законних підставах передає відповідну інформацію до бюро та правомірно відмовив позивачу у внесенні змін до її кредитної історії. Крім того, посилання позивача на те, що нею не було надано письмової згоди на передання фінансовою компанією таких даних до бюро, а відтак дії ТОВ «ФК «Профіт Капітал» по передачі цих даних та бездіяльність ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо не вилучення цієї інформації з кредитної історії є протиправними, судом до уваги не приймаються, оскільки, уклавши із первісним стягувачем кредитний договір, позивач була ознайомлена та погодилась із Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів банку від 20.03.2013 протокол № 14, за умовами яких банк має право запитувати на надавати інформацію про клієнта, та його кредитну історію, а клієнт надає безвідкличну згоду на збір, зберігання, використання та поширення банком через бюро кредитних історій інформації щодо себе та своїх зобов`язань. За таких обставин, на переконання суду, дії ТОВ «ФК «Профіт Капітал», як законного правонаступника первісного стягувача, щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей для внесення до кредитної історії позивача про наявність заборгованості за кредитним договором від 02.11.2013 є законними. З огляду на те, що стороною позивача не надано суду переконливих доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором та наявності підстав для вилучення інформації щодо позивача із кредитної історії, визначених ст. 10 Закону України«Про організацію формування та обігу кредитних історій», а відтак інформація щодо наявної заборгованості позивача вилученню з її кредитної історії не підлягає, та дії відповідачів у даній справі є правомірними. Суд наголошує, що інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що вимоги позивача про визнання протиправними дії ТОВ «ФК «Профіт Капітал» щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей про позивача в частині виконання зобов`язань за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013, та визнання протиправною бездіяльність ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо не вилучення з кредитної історії позивача відомостей в частині виконання зобов`язань за вказаним договором, - не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, позивачем не доведено належними доказами відсутність заборгованості за кредитним договором, або недійсність чи припинення кредитних зобов`язань за викладених в позові обставин, а відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. З огляду на те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії щодо передання до бюро відомостей про заборгованість позивача за договором та бездіяльність щодо не вилучення з кредитної історії цих відомостей з огляду на їх недоведеність, а відтак не підлягає задоволенню похідна позовна вимога про зобов`язання ТОВ «Українське бюро кредитних історій» вилучити із кредитної історії позивача відомості в частині виконання зобов`язань за договором № 003-03201-021113 від 02.11.2013. В порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем по фактично понесеним.

Outcome: dismissed