Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Тельпіс О.О. звернувся до суду з позовом в якому просить суд: скасувати арешт з частини квартири за адресою: [ADDRESS] , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Матеко С.В. від 12.09.2012 у виконавчому провадження № 30770362. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить частина квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач належним чином прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, однак зареєструвати спадкове майно вона не має можливості через наявність обтяження спадкового майна у вигляді арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМСУЮ Матеко С.В. від 12.09.2012 року у виконавчому провадженні № 30770362. Вказане обтяження позбавляє позивача як спадкоємця після смерті батька безперешкодно оформити прийняту нею спадщину в загальному порядку. Представнику відповідача було відмовлено у наданні інформації щодо виконавчого провадження № 30770362, оскільки позивач не була стороною виконавчого провадження. Для зняття арешту позивач вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та витребувані матеріали виконавчого провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі та витребувані матеріали виконавчого провадження. Представник позивача надав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~про день\~та час\~розгляду справи\~повідомлявся у\~встановленому законом\~порядку,\~причин неявки\~суду не\~повідомив,\~витребувані судом\~матеріали виконавчого\~провадження не\~надано. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 43 ЦПК України\~відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.2 ст.\~30\~ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Статтею 391\~ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що за № 12979881 мається запис про арешт частини квартири [ADDRESS] , арешт зареєстрований 12.09.2012 реєстратором Харківська філія ДП «Інформаційний центр» МУЮ України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 30770362 від 12.09.2012 року, старшого державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Матеко С.В., власник [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності від 24.02.2007 року виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради № 3-07-269969, вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З листа Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції № 51388 від 01.04.2024, вбачається, що\~представнику позивача відмовлено у наданні інформації щодо виконавчого провадження № 30770362 де божником є [PERSON] , оскільки [PERSON] не є сторонню у даному виконавчому провадженні. Також судом неодноразово на адресу відповідача надсилалась ухвала про витребування матеріалів виконавчого провадження № 30770362, однак відповідачем ухвала суду не виконана. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст.\~59\~ЗУ «Про\~виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved