Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

07.11.2023 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Виробничий кооператив «Агрокооператив приватних пайовиків «Золота Нива», про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер [PERSON] , який після своєї смерті заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,1200 га, яка розташована на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0523180400:05:006:0132. Спадкоємцями першої черги після його смерті є дружина [PERSON] та син [PERSON] , які спадщину прийняли шляхом фактичного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] помер [INFO] , який заповіту не залишив. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом фактичного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В подальшому [PERSON] померла [INFO] , яка заповіту також не залишила. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син, позивач [PERSON] . Отже, спадкове майно, а саме земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,1200 га, яка знаходиться на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастровий номер земельної ділянки 0523180400:05:006:0132 прийняв, але не оформив [PERSON] , та прийняла, але не оформила, [PERSON] . Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , вважає, що він має право на спадкування вказаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка належала [PERSON] в силу ст.ст. 1218, 1268 ЦК України. Однак, оскільки право власності на земельну ділянку кадастровий номер 0523180400:05:006:0132 зареєстровано за іншою особою, а саме за відповідачем [PERSON] (на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 04.06.2015 у справі № 141/495/16-ц), нотаріально оформити прийняття спадщини позивач позбавлений можливості, в підтвердження чого надав суду відповідні обґрунтовані постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2022 № 598/02-31 та № 599/02-31. Позивач вважає, що [PERSON] набув земельну ділянку не у спосіб, встановлений законодавством, так як відповідач не є спадкоємцем [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] зі спадкодавцем постійно проживали його син - [PERSON] та дружина - [PERSON] , які спадщину прийняли, однак за життя не оформили. Відтак право на оформлення спадщини, яке [PERSON] та [PERSON] прийняли, однак не оформили, перейшло до їх спадкоємців, а саме до [PERSON] , який позбавлений можливості оформити дане спадкове майно (земельну ділянку площею 1,1200 га, кадастровий номер 0523180400:05:006:0132, яка знаходиться на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області) в нотаріальному порядку. Окрім того, оскільки позивач є власником спадкового майна після смерті спадкодавців з часу її відкриття, відтак просить суд витребувати земельну ділянку кадастровий номер 0523180400:05:006:0132 з чужого незаконного володіння. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,12 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0523180400:05:006:0132 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , після якого спадщину прийняла але не оформила [PERSON] , спадщину прийняв, але не оформив [PERSON] , а також витребувати на його користь зазначену земельну ділянку площею 1,12 га з чужого незаконного володіння [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2023 відкрито провадження у справі №141/820/23 та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2023, витребувано у Немирівській державній нотаріальній конторі чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також витребувано у Державному нотаріальному архіві Вінницької області належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 12.12.2023, оголошено перерву до 11.01.2024, у зв`язку із задоволенням усного клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи. 11.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Лавренчука А.С. надійшов відзив від 11.01.2024 на позовну заяву, відповідно до змісту якого адвокат Лавренчук А.С. просить суд відмовити в задоволенні позовних вимогу у повному обсязі. В обґрунтування відзиву від 11.01.2024 зазначено, що на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 04.06.2015 у цивільній справі № 141/495/15-ц відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,1200 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 0523180400:05:006:0132, розташованої на території Балабанівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Відповідно до положень ст. 387 ЦК України витребування своєї речі неволодіючим власником від незаконного володіючого власника не є віндикацією. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав. Предметом доказування у такій справі є обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володільця позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Зважаючи на те, що зазначене рішення суду у справі № 141/495/15-ц, що набрало законної сили, є чинним, позивач на правовій та законній підставі набув право власності на земельну ділянку, як добросовісний набувач, протилежне відповідачем не доведено. Відтак, адвокат Лавренчук А.С. вважає, що позовна вимога про витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння [PERSON] , набутого на підставі законного рішення суду на користь [PERSON] не підлягає до задоволення. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем адвокат Лавренчук А.С. зазначає, що заявлені позивачем вимоги є взаємовиключними, оскільки для витребування майна, оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, визнання права власності на спірне майно не є ефективним способом захисту прав ( п.10.7-п.10.10 постанови ВП ВС від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, провадження №12-158гс19). Також адвокат Лавренчук А.С. вказує, що якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстровано за відповідачем, а тому належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Зазначені висновки зроблено у Постанові ВП ВС від 13.07.2022 у справі № 199/8324/19, провадження № 14/212цс21. Порядз цим, представником відповідача адвокатом Лавренчуком А.С. подано до суду заяву № 2739 від 10.01.2024 про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої зазначено, що спільне проживання із спадкодавцем пов`язує спільним побутом, спільним проведенням часу, в тому числі і обізнаність про майно, належне померлій чи померлим. Так, [INFO] померла мати позивача [PERSON] , на день її смерті позивач спільно проживав із матір`ю. 16.07.2018 позивач подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а у 20.03.2019 отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Тобто, ще у 2018 році (а виходячи із спільного проживання зі спадкодавцями і до 2018 року) позивачу могло бути та було відомо про обсяг спадкового майна, на яке він міг претендувати. Однак, після спливу 3-річного строку для подання позовної заяви до суду, а саме 07.11.2023 позивач звертається із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння. Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права (постанова Верховного Суду України від 27.05.2014 у справі № 5011-32/13806-2012). У наведеній постанові від 26.11.2019 справі № 914/3224/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, висловлених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 711/802/17 та від 06.06.2018 у справі № 520/14722/16-ц, згідно з якими початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а не з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу. Відповідач [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку 04.06.2015 на підставі рішення Оратівського районного суду Вінницької області. Таким чином, початок перебігу строку позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а тому слід відліковувати з 04.06.2015. На підставі викладеного,

Outcome: approved