Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 28.08.2021 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Макарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ), актовий запис №108 від 28 серпня 2021 р. Від спільного шлюбу подружжя дітей не мають. Як зазначає позивачка, відповідач від розірвання шлюбних відносин через органи РАГСу відмовився. Спільне життя з відповідачем не склалося, різні погляди на сімейне життя та обов?язки, останній постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала малолітня дитина позивачки (від іншого шлюбу), що тяжким чином впливало на її психічний стан, та кожного разу спричиняло позивачці та дитині душевні страждання. Після такого поводження відповідача в сім?ї відбувалося фізичне насилля з його боку над позивачкою та дитиною. 3 боку чоловіка були постійні образи, які призводили до депресії, заниження самооцінки, знищення гідності, а також дискримінації по фізичній ваді позивачки (інвалідність третьої групи по зору). Також відповідач здійснював економічне та психологічне насилля доволі регулярно і жорстко. Так, 04.03.2024 р. відповідач здійснив чергове насилля над позивачкою з побиттям та удушенням, після чого були виїзди екіпажів поліції та швидкої медичної допомоги, можливості зберегти сім?ю немає, подружні відносини між ними припинилися з 04.03.2024 р., спільне проживання та ведення господарства не ведеться, спору про майно немає. За таких обставин позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам і інтересам дитини, на примирення остання не згодна. Тож, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 28.08.2021 р. у Макарівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області актовий запис №108 від 29 грудня 2021 року. Також разом з позовною заявою позивачкою подано клопотання, в якому остання позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, а також розглядати справу за її відсутності (а.с.8). Ухвалою суду від 08.07.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.14). Копію ухвали суду від 08.07.2024 року та позовну заяву з додатками, які були надіслані відповідачу на адресу реєстрації (а.с.15, 13), відповідач не отримав, поштове відправлення №0600288121513 (а.с.17), повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та з урахуванням вимог п.99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, вважається належним повідомленням особи про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 26.09.2024 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 28.08.2021 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Макарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб, актовий запис №108; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно серії [NUMBER] від 29.12.2021 року (а.с.5). Копією довідки КНП «Макарівська БЛІЛ» МСР №266 від 05.03.2024 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] зверталася до травматології 05.03.2024 р. з приводу тілесних ушкоджень, діагноз: здавлення м/тканин шиї з наявністю гематоми (а.с.6). Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов?язки. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між подружжям постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставала малолітня дитина позивачки (від іншого шлюбу), що тяжким чином впливало на її психічний стан, та кожного разу спричиняло позивачці та дитині душевні страждання. Після такого поводження відповідача в сім?ї відбувалося фізичне насилля з його боку над позивачкою та дитиною. 3 боку чоловіка були постійні образи, які призводили до депресії, заниження самооцінки, знищення гідності, а також дискримінації по фізичній ваді позивачки (інвалідність третьої групи по зору). Також відповідач здійснював економічне та психологічне насилля доволі регулярно і жорстко. Можливості зберегти сім?ю немає, подружні відносини припинилися з 04.03.2024 р., спільне проживання та ведення господарства не ведеться, спору про майно немає, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і інтересам дитини. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що неможливо в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу, тому повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 1211,20 грн. (а.с.7). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved