Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро", в якій просила припинити право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6321755300:03:009:0216, площею 2,000 га, розташованої на території Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, зареєстроване 14.07.2021 року за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 43000421, шляхом розірвання договору оренди землі від 09.07.2021 року №93, укладеного між позивачем та відповідачем, а також стягнути з ТОВ "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро" на свою користь заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди землі від 09.07.2021 року №93, та судові витрати по справі. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06.04.2021 року №1118-УБД "Про передачу земельної ділянки у власність", позивачці [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, кадастровий номер 6321755300:03:009:0216, загальною площею 2,000 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області (нині територія Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області), про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності від 05.07.2021 року за №42848867. 09 липня 2021 року між нею та відповідачем укладено Договір оренди землі №93 (далі - договір) строком на 8 років та 14.07.2021 року проведено державну реєстрацію вказаного договору, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.03.2023 року №327384842. 16.07.2021 року позивачем спільно з відповідачем встановлено межі земельної ділянки, кадастровий номер 6321755300:03:009:0216, площею 2,000 га, в натурі (на місцевості) та цього ж дня передано відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідними актами, які є невід`ємною частиною договору. Згідно із пунктами 6.1. - 6.3., 6.6. договору, нарахування орендної плати починається з дати реєстрації цього договору. Орендна плата за користування земельною ділянкою, яка підлягає сплаті орендарем на користь орендодавця, на момент укладення договору становить 6000,00 гривень за кожний календарний рік оренди. Орендна плата вноситься (сплачується) орендарем в національній валюті України у грошовій формі (оплата здійснюється в готівковій або безготівковій формі розрахунків). Орендна плата вноситься (сплачується) щорічно до 31 грудня поточного року. Отже відповідач, як орендар належної позивачці земельної ділянки, взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату протягом дії договору, але не пізніше 31 грудня кожного року, що узгоджується з положеннями ч. 1 статті 96 Земельного кодексу України, згідно з якою, до зобов`язань землекористувача віднесено своєчасну сплату земельного податку або орендної плати. Таким чином, орендну плату за 2021 рік відповідач повинен був сплатити їй у строк до 31.12.2021 року, за 2022 рік - до 31.12.2022 року відповідно. Однак, станом на теперішній час, в порушення умов договору, відповідач орендну плату у визначені договором строки за період 2021-2022 років у загальному розмірі 12000,00 гривень не сплатив. Згідно з п. 10.1. Договору, всі спірні питання сторони вирішують шляхом переговорів. Досудовий порядок вирішення спорів є обов`язковим. Строк розгляду претензії (вимоги) не може перевищувати 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту її отримання. 30.01.2023 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист-вимогу про виплату орендної плати за 2021-2022 роки, який отримано відповідачем 16.02.2023 року. Але жодної відповіді на лист-вимогу відповідачем надано не було, орендну плату не сплачено, що змусило її 03.03.2023 року повторно звернутися до відповідача, надіславши на його поштову адресу претензію, яку також було проігноровано відповідачем. Умовами договору визначено, що цей договір може бути розірваний достроково, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (п.\~8.1.2. договору). Таким чином, оскільки наявний факт систематичного невиконання умов договору з боку відповідача в частині несплати орендної плати за 2021 та 2022 роки, що, у свою чергу, порушує права та законні інтереси позивача, [PERSON] просить достроково розірвати договір оренди землі №93 від 09.07.2021 року, укладений між нею та TOB "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро", а також стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати та понесені судові витрати. (а.с.1-9) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. (а.с.27) 27.11.2023 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, з якої вбачається, що 24.11.2023 року, під час розгляду справи в суді, відповідачем сплачено заборгованість з орендної плати за 2021-2022 роки, тому просить суд прийняти заяву про зменшення позовних вимог та припинити шляхом розірвання Договір оренди землі № 93 від 09.07.2021 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро" щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6321755300:03:009:0216, площею 2,000 га, розташованої на території Зідьківської селищної ради Зміївського району (на даний час - Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області), право оренди якої зареєстроване 14.07.2021 року за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 43000421 (а.с.83-86) 27.11.2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення по справі, в якій відповідач визнав в повному обсязі зменшені позовні вимоги та не заперечував проти припинення Договору оренди шляхом його розірвання. Вказав, що ТОВ "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро" 23.11.2023 року позивачці було сплачено заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021-2022 роки, а також всі податки та збори у вигляді сплати ПДФО та військового збору за 2021-2022 роки. Просив вирішити спір по суті за відсутності представника відповідача з урахуванням вимог чинного законодавства, норм матеріального та процесуального права. (а.с.87-88) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.09.2024 року прийнято заяву [PERSON] про зменшення позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. Представник позивача адвокат О.Гетьман подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, на задоволенні зменшених позовних вимог наполягала в повному обсязі. (а.с.99) Представник відповідача адвокат Є.Радченко до канцелярії суду надав письмові пояснення відповідно до яких зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви та матеріали справи, судом встановлено, що 09 липня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро", в особі керівника [PERSON] , був укладений Договір оренди\~№ 93\~(далі\~за текстом\~ Договір), за яким позивач передала відповідачеві у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 6321755300:03:009:0216, площею 2,000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області, загальною площею 2,000 гектарів. Розділом 6 Договору сторонами узгоджено орендну плату і порядок розрахунків, за яким розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 6000,00 (шість тисяч) гривень за кожний календарний рік оренди, нарахування якої починається з дати реєстрації цього Договору та вноситься щорічно до 31 грудня поточного року. Згідно пункту 11.1 Договору, він є укладеним на строк 8 (вісім) років, а в разі закінчення його дії до закінчення польових робіт на орендованій земельній ділянці, термін оренди продовжується до завершення збирання врожаю з урахуванням ротації культур. Розділами 7, 8 Договору встановлено відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання умов Договору та умови його розірвання, за якими, зокрема, Договір може бути розірваний достроково за письмовою згодою Сторін, або за рішенням суду на вимогу однієї зі Сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених Договором. (а.с.11-13) 16 липня 2021 позивачем та відповідачем було погоджено та встановлено межі земельної ділянки з кадастровим номером 6321755300:03:009:0216, площею 2,000 га в натурі та цього ж дня вказану земельну ділянку передано орендареві, що підтверджується Актом встановлення меж земельної ділянки в натурі від 16.07.2021 року та Актом приймання-передачі земельної ділянки від 16.07.2021 року (а.с. 14). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 327384842, дата формування 29.03.2023 року, 14.07.2021 року проведено державну реєстрацію Договору оренди землі № 93, укладеного 09.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ "СК "Побратим-Агро", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 59133469 від 07.07.2021 (а.с. 15). 30.01.2023 року позивачем на адресу ТОВ "СК "Побратим-Агро" засобами поштового зв`язку направлено вимогу про негайну виплату орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021-2022 роки, яка отримана відповідачем 16.02.2023 року (а.с. 16). 03.03.2023 року позивач [PERSON] повторно звернулася до ТОВ "СК "Побратим-Агро" з претензією про порушення умов договору та вимогою про дострокове розірвання Договору оренди та виплату орендної плати (а.с. 17). Згідно Інформації з Єдиного державного реєстроу юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарський кооператив «Побратим-Агро», код ЄДРПОУ 43817237, юридична адреса: місто Харків, вул..Пушкінська, буд.61, офіс 3, не перебуває в стадії припинення, ліквідації чи реорганізації (а.с.37 41) Відповідно до платіжних інструкцій № 165, 167 від 23.11.2023 року, ТОВ СК «Побратим Агро» сплатило на користь позивача [PERSON] орендну плату за Договором № 93 від 09.07.2021 за 2021-2022 роки в сумі 9660,00 грн, а також відповідні податки та збори (а.с.90, 91, 93) 23.11.2023 року ТОВ "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро" було сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою згідно до договору оренди землі №93 від 09.07.2021 року за період 2021-2022 роки та військовий збір за 2021-2022 роки (а. с. 90, 91). Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За загальним правилом, встановленим статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Одним з видів зобов`язання є договір, вимоги до укладення якого встановлені главою 52 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. За змістом статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно положень ст.ст.1-3 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Відповідно до ч.1 статті 6 цього ж Закону, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених\~Земельним кодексом України,\~Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Строк дії договору оренди землі, відповідно до ч.1 статті 19 Закону України «Про оренду землі», визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Статтею 21 Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Роз мір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Приписами статті 24 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до частин першої, другої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено можливість припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, згідно якої на вимогу однієї зі сторін, договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених\~статтями 24\~і\~25\~цього Закону (в тому числі й невиконання обов`язку зі своєчасної сплати орендної плати) та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Згідно статті 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. Пунктом "д" ч.1 статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. Як встановлено в судовому засіданні й підтверджено належними та допустимими доказами, відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного перерахування позивачці орендної плати за користування земельною ділянкою за 2 роки, і погасив заборгованість під час перебування справи в суді. При цьому, згідно пункту 8 укладеного між сторонами Договору оренди землі № 93, договір може бути розірвано достроково: за письмовою згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав, визначених законом; розірвання договору в односторонньому порядку не допускається. Постановою Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року в справі №183/262/17 (провадження №61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарський кооператив "Побратим-Агро" систематично, протягом двох років, допустив невиплату орендної плати, порушивши тим самим істотні умови Договору оренди землі, що дає право орендодавцю позивачці [PERSON] вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість у подальшому. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про дострокове припинення Договору оренди шляхом його розірвання є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved