Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

В серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення особи [PERSON] в судовому порядку, встановлення факту постійного проживання останньої на території України на момент проголошення незалежності 24.08.1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , народилася [INFO] у м. Олександрія, Кіровоградської області, Україна, про що ВРАЦС у м. Олександрія, складено відповідний актовий запис №646. Її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (дівоче [PERSON] ). З дитинства [PERSON] визнана інвалідом І групи з приводу психичного захворювання та потребує постійного стороннього догляду. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.04.2006 року останню було визнано недієздатною та встановлено опіку над нею. За поданням її матері, [PERSON] , до Ради опіки та піклування Олександрійської міської ради, вона (матір) була призначена опікуном над недієздатною [PERSON] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.05.2006 року подання ради опіки та піклування при Олександрійській міській раді про призначення опікуна недієздатній [PERSON] задоволено. [INFO] [PERSON] померла. З 2024 року опікуном [PERSON] було призначено її двоюрідну сестру - [PERSON] . На даний час [PERSON] перебуває на постійному стаціонарному лікуванні в КНП «Олександрійська психіатрична лікарня КОР», потребує постійного стороннього догляду. У серпні 2024 року Заявниця звернулася в інтересах [PERSON] до Центрально-південного МУ ДМС України з заявою щодо документування її паспортом громадянина України. Відповіддю від 07.08.2024 ЦПМУ ДМС повідомило, що підтвердити факт проживання [PERSON] станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року неможливо та рекомендовано звернутися до суду за підтвердженням юридичного факту. Також оскільки [PERSON] не була документована паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року рекомендована також встановити її особу в судовому порядку. Оскільки [PERSON] з дитинства перебувала під опікою матері, весь час проживала із матір`ю і ніде не навчалась, не працювала, жодних документів про себе з фотокарткою вона не отримувала, що б дало змогу ідентифікувати її особу. Таким чином, Заявниця вичерпала всі наявні можливості для отримання підтверджуючих відомостей про [PERSON] у позасудовий спосіб та не має можливості оформити документи останній без відповідного встановлення у судовому порядку фактів, які мають значення для документування паспортом громадянина України [PERSON] . Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.09.2024 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.22). В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Сібільова О.В. заяву підтримали, посилаючись на обставини викладені в ній просили задовольнити. Заявник [PERSON] суду додатково пояснила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Олександрія Кіровоградської області та продовж свого життя за межі Кіровоградської області не виїжджала. [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, в зв`язку з чим потребувала сторонньої допомоги та догляду. Вона жила з бабусею та дідусем в с. Червоний Яр, Кропивницького району Кіровоградської області. Після їх смерті [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] , в м. Олександрія. Жодного навчального закладу не відвідувала. Після смерті матері родичі почали перейматися питанням влаштування [PERSON] до спеціалізованого закладу та з`ясували, що остання не має жодного документу окрім свідоцтва про народження та ідентифікаційного номеру. На теперішній час [PERSON] потребує постійного стороннього догляду та лікування. Для отримання соціальної допомоги їй необхідно оформити паспортний документ в зв`язку з чим потребує встановлення юридичних фактів відображених в заяві. Представники заінтересованої особи [PERSON] в судовому засіданні вважає заяву такою, що підлягає задоволенню оскільки викладені в ній факти знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Свідок [PERSON] , суду пояснила, що є двоюрідною племінницею [PERSON] . Вона з 3-4 річного віку приїздила на гостину в село до дідуся тому достеменно знає, що [PERSON] постійно мешкала по [ADDRESS] , з матір`ю [PERSON] та дідусем [PERSON] . Близько 10 років тому [PERSON] та [PERSON] переїхали мешкати до м. Олександрія. Минулого року [PERSON] померла. Родичі почали вирішувати питання щодо влаштування [PERSON] в спеціалізований заклад, бо вона є особою з інвалідністю І групи за психічним захворюванням та потребує постійного догляду. З`ясувалося, що [PERSON] не має паспорта та ніколи його не отримувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з 1979 року почала мешкати в будинку [ADDRESS] . Неподалік мешкала родина [PERSON] . Остання мешкала з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] які здійснювали постійний догляд за [PERSON] з 1979 року та до своєї смерті. Мати [PERSON] , мешкала в м. Олександрія. Після смерті бабусі і дідуся, близько п`яти років тому, [PERSON] забрала [PERSON] жити до м. Олександрія. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в 1974 році вийшла заміж та переїхала на постійне мешкання до [ADDRESS] . З того часу знайома з [PERSON] . Остання постійно проживала в с. Червоний Яр з дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] які її доглядали оскільки вона хвора. Близько п`яти років тому [PERSON] з матір`ю [PERSON] переїхали на постійне мешкання до м. Олександрія. Суд, вислухавши заявника, його представника та представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають значення, які розглядаються судом закріплений в ч.1 ст.315 ЦПК України, даний перелік не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.3 цього Закону. [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою подальшого отримання останньою паспорту громадянина України. Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст.293 ЦПК України та ст.3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Відповідно до частини першої ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Пунктом 3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» визначено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. Отже вказані в заяві [PERSON] юридичні факти підлягають встановленню на підставі ст.293 ЦПК України та ст.3 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. Так, в судовому засіданні досліджено свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , виданого 31.07.1969 року, з якого вбачається що [PERSON] народилася [INFO] в місті Олександрія Кіровоградської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.04.1968 року (а.с.11). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Рішенням Олександрійського міськрайонного суд Кіровоградської області від 14.04.2006 року [PERSON] , [INFO] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку (а.с.16). З рішення суду вбачається, що [PERSON] з 1971 року по теперішній час спостерігається в Олександрійській психіатричній лікарні по теперішній час з приводу глибокої розумової відсталості, визнана інвалідом І групи з дитинства (довічно). Вказане також підтверджується відповідними довідками МСЕК від 22.05.1985 року (а.с.70, 71). Рішенням Олександрійського міськрайонного суд Кіровоградської області від 31.05.2006 року опікуном [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] , [INFO] , уродженку с. Червоний Яр, Кіровоградського району (а.с.17). Згідно посвідчення одержувача щомісячної допомоги від 02.11.1981 року [PERSON] з 23.05.1979 року призначалася державна допомога в зв`язку з перебуванням на її утриманні дитини інваліда [PERSON] , що також відображено в пенсійному посвідченні з 19.05.1998 року (а.с.72-74). [INFO] [PERSON] померла (а.с.14). Рішенням Олександрійського міськрайонного суд Кіровоградської області №398/6548/23 від 26.04.2024 року опікуном недієздатної [PERSON] , [INFO] , призначено [PERSON] (а.с.45-46). 07.08.2024 року Центрально-південним\~міжрегіональним управлінням\~ДМС України Заворіну Т.А. повідомлено про необхідність подання разом із заявою про видачу [PERSON] паспорта громадянина України певного переліку документів, які у неї на час звернення до відділу відсутні, та роз`яснено необхідність встановлення її належності до громадянства України (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення особи [PERSON] в судовому порядку, встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, та вищевикладені приписи чинного законодавства, враховуючи диспозитивність процесу та вимоги заявника, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичних фактів постійного проживання [PERSON] на території України, встановлення особи в судовому порядку, оскільки дані факти є доведеними наявними в матеріалах справи доказами, від них залежить реалізація прав заявника, а саме отримання ним паспорту громадянина України.

Outcome: approved