Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою до\~відповідача про\~стягнення аліментів\~на період\~навчання,\~в якій\~просила стягнути\~з відповідача\~на її\~користь аліменти\~на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення\~сином 23-х\~років,\~за умови,\~що він\~буде продовжувати\~навчання.\~ В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що відповідач є батьком їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] , і хоча він досяг повноліття, але разом з тим, навчається на 1 курсі Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара, денної форми навчання, за кошти фізичної особи. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Ухвалою судді відкрито провадження в справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибув, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Ураховуючи це, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є батьком\~[PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.09.2006. Згідно довідки від 16.09.2024 № 87-100-1643, яка видана Дніпровським національним університетом імені Олеся Гончара, \~[PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання, на факультеті фізики, електроніки та комп`ютерних систем. Навчається за кошти фізичних осіб, термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до статті 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного Кодексу України. В пункті 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15\~травня 2006\~року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 182, 191, 199, 200, 201\~СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що повнолітня дитина позивача та відповідача потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі батьків. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів - як досягнення позивачем, на час звернення із даним позовом, повнолітнього віку, навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, не доведення відсутності у відповідача не можливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього повнолітнього сина [PERSON] ,\~ [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до припинення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років. При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивач від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнена (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved