Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна, накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №б/н від 26.11.2010, відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, тип обтяження - арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження - невизначене майно, все нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 10557195. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що на підставі постанови б/н від 26.11.2010, виданої Відділом ДВС Рівненського МУЮ, накладено арешт на все майно та оголошено заборону на відчуження майна, що належить [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2024, у реєстрі міститься запис про обтяження за № 10557195, зареєстровано 01.12.2010 12:39:22 реєстратором: Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, здійсненого на підставі постанови б/н від 26.11.2010 Відділом ДВС Рівненського МУЮ та внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно). З відповіді відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.05.2024 №139748 вбачається, що за даними, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, неможливо встановити виконавче провадження в якому винесено постанову якою арештовано майно [PERSON] від 26.11.2010. У виконавчих провадженнях, що зареєстровані в АСВП щодо боржника [PERSON] , відсутня виконавча дія винесення постанови про арешт майна від 26.11.2010. Відтак, відсутня можливість встановити як підстави накладення арешту на майно, так і наявність підстав для його зняття. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить [PERSON] на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Таким чином, існує необхідність скасувати заборону відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 10557195, зареєстровано 01.12.2010, яка обумовлена тим, що жодних відомостей у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо даного виконавчого провадження немає. Тобто, виконавче провадження, у рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] є уже закінченим. 08 жовтня 2024 року відпредставника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що згідно даних Автоматизовної системи виконавчого провадження у Відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] , а саме: ВП 65604664 з виконання постанови № 569/11266/17 виданої 29.09.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення із [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 320 грн.; ВП 17085795 з виконання виконавчого листа № 2-980 виданого 21.01.2010 Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1450 грн моральної шкоди; ВП 17086270 з виконання виконавчого листа № 2-980 виданого 21.01.2010 Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 2461 грн.; ВП 22747786 з виконання постанови № 307 виданої 15.05.2010 ЛВ на ст.Козятин УМВС України на ПЗЗ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 20 грн.; ВП 55499069 з виконання постанови № 569/11266/17 виданої 29.09.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 10200 грн.; ВП 55907006 з виконання постанови № 569/11266/17 виданої 29.09.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 10200 грн.; ВП 55905088 з виконання постанови № 569/11266/17 виданої 29.09.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з [PERSON] на користь держави судового збору в сумі 320 грн. Дані виконавчі провадження вже закінчені. В межах даних виконавчих проваджень постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем не виносилась. У зв`язку з тим, що в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про виконавчі провадження в межах яких виносилась постанова про арешт майна боржника, державний виконавець не в змозі встановити чи наявні підстави для зняття арешту з нерухомого майна. Представник позивача адвокат Величко О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2024, у реєстрі міститься запис про обтяження за № 10557195, зареєстровано 01.12.2010 12:39:22 реєстратором: Рівненська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, здійсненого на підставі постанови б/н від 26.11.2010 Відділом ДВС Рівненського МУЮ та внесено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (невизначене майно, все майно), що належить [PERSON] . З відповіді відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.05.2024 №139748 вбачається, що за даними, що містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, неможливо встановити виконавче провадження в якому винесено постанову якою арештовано майно [PERSON] від 26.11.2010. У виконавчих провадженнях, що зареєстровані в АСВП щодо боржника [PERSON] , відсутня виконавча дія винесення постанови про арешт майна від 26.11.2010. Відтак, відсутня можливість встановити як підстави накладення арешту на майно, так і наявність підстав для його зняття. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.317, 321 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпрядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За приписами ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню. За змістом ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.4, 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відомості про відкриті чи завершені виконавчі провадження в 2010 році щодо боржника [PERSON] в Автоматизовній системі виконавчого провадження відсутні. Інформації про рішення, для забезпечення реального виконання якого застосовано арешт майна боржника, матеріали справи не містять. Наявність арешту (обтяження), накладеного на майно, за умови відсутності виконавчого провадження порушує права позивача на вільне розпорядження майном та є невиправданим втручанням у право особи намирне володіннясвоїм майном. Враховуючи, що позивач не може розпорядитися належним йому майном через наявність арешту та заборони відчуження, підстави для застосування арешту на майно відсутні, так як неможливо ідентифікувати відповідно до яких виконавчих документів у 2010 році накладався арешт на майно позивача, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а отже, позов належить задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved