Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~03.10.2024 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що він є педагогічним працівником викладачем класу скрипки у КЗ «Луцька музична школа № 2», де працевлаштований довгий час. 24.05.2022 року його було мобілізовано до лав Збройних Сил України та того ж дня відповідачем видано відповідний наказ № 06-к/тр щодо увільнення від роботи. 12.09.2022 року він дізнався про існування наказу КЗ «Луцька музична школа № 2» № 42-к/тр від 20.07.2022 року, на підставі якого йому було зупинено нарахування середнього заробітку як працівнику, який увільнений від роботи, на підставі ч. 3 ст. 119 КЗпП України на період проходження військової служби. Вважає вищевказаний наказ незаконним, оскільки при його винесенні відповідачем не враховано положення ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту», у зв`язку з чим йому безпідставно зупинено нарахування середнього заробітку. Враховуючи наведене, просить суд визнати незаконним та скасувати наказ КЗ «Луцька музична школа № 2» № 42-к/тр від 20.07.2022 року, а також стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток працівника, призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період, який за період з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року становить 284163,12 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами (а.с. 21). \~ \~ \~ \~Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання КЗ «Луцька музична школа № 2» про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Луцької міської ради (а.с. 31). \~ \~ \~ \~25.10.2024 року від представника КЗ «Луцька музична школа № 2» надійшов до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що у розглядуваному випадку пріоритетною нормою, яка підлягає застосуванню при вирішення питання щодо нарахування позивачу середнього заробітку як працівнику, призваному на військову службу під час мобілізації на особливий період, є положення ч. 3 ст. 119 КЗпП України, а тому припинення виплати останньому середнього заробітку з 19.07.2022 року є законним (а.с. 39-46). \~ \~ \~ \~Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.10.2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання КЗ «Луцька музична школа № 2» про витребування доказів (а.с. 49). Станом на дату ухвалення даного судового рішення відповідь на відзив на позовну заяву від позивача на адресу суду не надходила. Враховуючи строки подання процесуальних документів, які на момент ухвалення даного рішення сплинули, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом та не заперечується сторонами, [PERSON] з вересня 2011 року перебуває у трудових відносинах із КЗ «Луцька музична школа № 2», де обіймає посаду викладача по класу скрипки. Тобто, позивач у розумінні положень ЗУ «Про освіту» є педагогічним працівником. \~ \~ \~ \~Як вбачається із повідомлення [INFO] керівнику підприємства (установи), військовозобов`язаного [PERSON] із 24.05.2022 року призвано на військову службу по мобілізації (а.с. 17). \~ \~ \~ \~20.07.2022 року КЗ «Луцька музична школа № 2» було видано наказ № 42-к/тр «Про зупинення нарахування середнього заробітку [PERSON] », яким [PERSON] , викладачу по класу скрипки, у зв`язку із набранням чинності Закону України від 01.07.2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», з 19.07.2022 року на період проходження ним військової служби зупинено нарахування середнього заробітку (а.с. 11). Згідно довідки № 1695, виданої Військовою частиною [NUMBER] від 22.08.2022 року, солдат [PERSON] з 25.05.2022 року перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] Збройних Сил України (а.с. 9). Той факт, що позивач продовжує проходити військову службу та отримувати за це грошове забезпечення (в/ч [NUMBER] код [NUMBER] ; отримання нарахувань з 6-го (червня) місяця 2022 року по 6-ий (червень) місяць 2024 року), а також те, що останньому заробіток КЗ «Луцька музична школа № 2» не виплачується з 19.07.2022\~року(КЗ «Луцька\~музична школа\~№ 2» код 05529952; отримання нарахувань з 9-го (вересня) місяця 2011 року по 7-ий (липень) місяць 2022 року) підтверджується відповідними відомостями (довідка форми ОК-5) Пенсійного фонду України (а.с. 12-16). У своєму позові [PERSON] зазначає, що припинення виплати йому середнього заробітку як працівнику, призваному на військову службу під час мобілізації на особливий період у період з 19.07.2022 року по 23.12.2023 року є неправомірним. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно ст. 14 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод Користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 КЗпП України). Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими ч. 3 ст. 119 КЗпП України, а також ч. 1 ст. 53 і ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту», ч. 2 ст. 44, ч. 1 ст. 54 і ч. 3 ст. 63 ЗУ «Про фахову передвищу освіту», ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту». Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» оголошено та проводиться загальна мобілізація. Законом України від 01.07.2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19.07.2022 року, внесено зміни та у ч. 3 ст. 119 КЗпП слова «зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток» замінено словами «зберігаються місце роботи і посада». Згідно із ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту» у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. Спеціальна норма (ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту») має перевагу над загальною (ч. 3 ст. 119 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (ч. 3 ст. 119 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Тому за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками призваними на військову службу за призовом під час мобілізації зберігається попередній середній заробіток. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.10.2023 року у справі № 718/209/23. Судом встановлено, що [PERSON] , є педагогічним працівником, який був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період з 25.05.2022 року. Внаслідок того, що позивач є педагогічним працівником, то на нього поширюються не лише гарантії прав працівників, передбачені загальними нормами трудового законодавства (КЗпП України), зокрема положення ст. 119 КЗпП, але й гарантії, передбачені спеціальними нормами (ЗУ «Про освіту»), зокрема положення ст. 57 ЗУ «Про освіту», якою встановлено державні гарантії педагогічним і науково-педагогічним працівникам. Так, відповідно до ч.2 ст. 57 ЗУ «Про освіту», яка є спеціальною при вирішенні спору, у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. Однак, Законом України № 3494-ІХ від 22.11.2023 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань», який набрав чинності 24.12.2023 року в ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту» було внесено зміни, які скасовують виплату середнього заробітку педагогічним чи науково-педагогічним працівникам, у зв`язку з проходженням ними військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період. Відтак, до 24.12.2023 року ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту» щодо збереження за педагогічними чи науково-педагогічними працівниками попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, була чинною і підлягала застосуванню в повному обсязі. Таким чином, відповідачем було порушено законодавство про працю щодо припинення виплати позивачу середнього заробітку з 19.07.2022 року через набрання чинності ЗУ від 01.07.2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», яким, зокрема, внесено зміни до ч. 3 ст. 119 КЗпП України щодо припинення збереження середнього заробітку працівникам за відповідних обставин, оскільки трудові відносини між сторонами регулюються й положеннями ЗУ «Про освіту», яким цей заробіток збережено, та норми якого є спеціальними. За таких обставин, суд приходить до переконання, що [PERSON] працював до проходження військової служби за призовом під час мобілізації викладачем, а отже є педагогічним працівником, та проходить військову службу за призовом, а тому на нього поширюються гарантії, передбачені ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту» щодо права на збереження попереднього середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації. Враховуючи наведене, вимога позивача про визнаня незаконним\~та скасуваня\~наказу КЗ\~«Луцька музична\~школа №\~2»\~№ 42-к/тр\~від 20.07.2022\~року є в повній мірі обгрунтованою. Згідно довідки КЗ «Луцька музична школа № 2» № 22/02-19 від 12.09.2024 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] на дату його призову на військову службу становила 645,05 грн. Провівши власний розрахунок стороною позивача у своєму позові визначено, що вищевказана середньоденна заробітна плата становила 632,88 грн. Оскільки представник позивача фактично просить взяти за основу для обрахунку середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації власноруч обраховану суму, яка є меншою за суму, яка зазначена у довідці КЗ «Луцька музична школа № 2» № 22/02-19 від 12.09.2024 року, суд приймає до уваги проведений останньою розрахунок, оскільки заявлені вимоги не перевищують розмір середнього заробітку, на який [PERSON] реально претендує. Також суд наголошує, що саме в такий спосіб сторона позивача розпорядилася своїми процесуальними права, а відтак суд повинен розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог. Так, у період з 19.07.2022 року по 22.12.2023 року, тобто до моменту коли набув чинності закон, яким були внесені зміни в ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про освіту» та скасовано виплату середнього заробітку педагогічним чи науково-педагогічним працівникам, було 449 робочих дні. З огляду на вищенаведене, існують усі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час проходження військової служби за призовом під час мобілізації в розмірі 284163,12 грн. (632,88 грн. х 449 робочих дні). Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до КЗ «Луцька музична школа № 2» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку працівнику, призваному на військову службу під час мобілізації на особливий період. У відповідності до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», із КЗ «Луцька музична школа № 2» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 2841,63 грн. (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (1% ціни позов ставка судового збору, яка підлягала сплаті позивачем при зверненні до суду з даним позовом).

Outcome: approved