Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

25.06.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між нею та відповідачем 06.10.2007 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №275. За час спільного життя в них народився син, [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини між нею та відповідачем носять лише формальний характер, між ними втрачені почуття поваги, піклування, взаємодопомоги та любові, а також не ведуть спільне господарство, спільний сімейний бюджет у них відсутній. Вважає, що примирення з відповідачем є неможливим, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним, суперечить їх інтересам. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також після розірвання шлюбу її залишити прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення судових повісток на адресу, зазначену в позовній заяві, та через оголошення, розміщене на офіційному сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно\~ ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 06.10.2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №275 (а.с. 9). Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Шлюбне життя подружжя не склалося, між ними втрачені почуття поваги, піклування, взаємодопомоги та любові, спільне господарство не ведуть, спільний сімейний бюджет у них відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, збереження сім`ї суперечить їх інтересам. Позивач на примирення не згодна, просить суд розірвати шлюб. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №275, прізвище після одруження дружини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем - « [PERSON] », що зазначила у позовній заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений нею при зверненні до суду в сумі 1211,20 грн. (а.с. 4), відшкодуванню на її користь не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved