Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Громадянка Великої Британії [PERSON] через свого представника адвоката Коваленка Олександра Дмитровича звернулась до суду з позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини в три місяці, який буде достатнім для звернення з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася в зв`язку із смертю її батька - [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] в Лондоні, Велика Британія, помер її батько - [PERSON] , про що 09.01.2023 року складено Актовий запис про смерть. На день смерті батька Позивача - [PERSON] залишилося майно на території м. Києва, Україна, а саме квартира [ADDRESS] . Правом на заповіт померлий батько Позивача не скористався, спадкоємців за заповітом призначено не було. Листом від 27.05.2024 року №02/02-14 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. повідомила Позивача про те, що нотаріусом заява про прийняття спадщини була зареєстрована в Журналі реєстрації вхідних документів з № 03/02-14 від 23.05.2024 року та в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1/2024. 24.052024 року нотаріусом була заведена спадкова справа за № 1/2024 за померлим [INFO] [PERSON] , який народився [INFO] в Києві та зареєстрована в спадковому реєстрі, витяг № 77085510. Представник позивача також зазначив, що нотаріусом повідомлено Позивача про те, що строк прийняття спадщини, встановлений в 6 місяців від дня відкриття спадщини, минув, а тому з огляду на це Позивач має право на звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. Провадження у справі відкрито 14.06.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились про дату та час розгляду повідомлені належним чином. Представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підстав і наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] в Лондоні, Велика Британія, помер батько Позивача - [PERSON] , про що 09.01.2023 складено Актовий запис про смерть, що підтверджується копією посвідченого перекладом нотаріально посвідченої та апостильована копії Актового запису про смерть, яка міститься в матеріалах справи. Померлий [PERSON] народився в м. Києві [INFO] . Батьками [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія № [NUMBER] від 12.09.1972 яка міститься в матеріалах справи. Родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією посвідченого перекладом нотаріально посвідченої та апостильована копії Актового запису про народження №257 від 01.06.1996, яка міститься в матеріалах справи. На день смерті батька Позивача - [PERSON] залишилося майно на території України в м. Києві, а саме квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на спільну сумісну власність на житло від 02.07.1993 №11/2 (копія наявна в матеріалах справи). Правом на заповіт померлий батько Позивача не скористався, спадкоємців за заповітом призначено не було. Після відкриття спадщини Позивач звернулася в особі свого представника до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лілеєвої Марини Михайлівни із заявою про прийняття спадщини. Листом від 27.05.2024 року № 02/02-14 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лілеєва М.М. повідомила Позивача про те, що нотаріусом заява про прийняття спадщини була зареєстрована у Журналі реєстрації вхідних документів за № 03/02-14 від 23.05.2024 року та в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1/2024. 24.052024 року нотаріусом була заведена спадкова справа за № 1/2024 за померлим [INFO] [PERSON] , який народився [INFO] у Києві та зареєстрована у спадковому реєстрі, витяг № 77085510. Одночасно нотаріусом повідомлено Позивача про те, що строк прийняття спадщини, встановлений у 6 місяців від дня відкриття спадщини, минув, а тому з огляду на це заявниця (Позивач) має право на звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. Батько Позивача помер [INFO] , отже, днем відкриття спадщини є [INFO] , що підтверджено належними та допустимими доказами, наданими до позовної заяви. Статтею 1222 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач є дочкою померлого [PERSON] , а тому має першочергове право на спадкування за законом (стаття 1261 Цивільного Кодексу України), що підтверджується належно засвідченою копією Актового записом № 257 від 12.06.1996 про народження [PERSON] , згідно до якого Позивач народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] , мати - [PERSON] . Правом на заповіт померлий батько Позивача не скористався, спадкоємців за заповітом призначено не було, інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Отже, Позивач в силу наведених приписів чинного законодавства України належить до спадкоємців першої черги. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи. За приписами ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17. Відповідно до статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання. Померлий [INFO] у Лондоні, Велика Британія, [PERSON] , був громадянином, доказом чого є копія паспорту громадянина України [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Позивач від спадщини, на яку вона має право по закону, не відмовлялася, підтвердженням чого є звернення Позивача до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лілеєвої М.М. із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася через смерть її батька, для чого надала нотаріусу письмову заяву про прийняття спадщини, яка була оформлена, підписана Позивачем та посвідчена нотаріусом Самантою Терезою Девіс 27.02.2024 року, та апостильована Міністерством закордонних справ Великобританії 03.03.2024 року. Відповідно до статті 1269 Цивільного Кодексу України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із статтею 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У позовній заяві зазначено, що Позивач мала намір особисто звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, як того вимагає стаття 1269 Цивільного Кодексу України. Проте, свій намір не змогла реалізувати через істотні, непереборні та незалежні від волі Позивача причини. Суд погоджується з тим, що Позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса понад строк, встановлений статтею 1270тЦивільного Кодексу України. Як вбачається із матеріалів справи, Позивач народилася та весь цей час мешкала у Лондоні і продовжує мешкати у Великій Британії та є громадянином цієї країни за правом народження в ній. Позивач зазначає, що відстань між [PERSON] (місцем проживання Позивача) та Києвом (місцем перебування спадкового майна) є великою. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, викладеній у постанові від16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18 велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна мають визнаватися поважними причинами пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Крім того, суд бере до уваги, що з 24.02.2022 року в Україні у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації в Україні запроваджено воєнний стан. Воєнний стан не скасовано і до цього часу. Виходячи із факту повномасштабне вторгнення в Україну, початком ведення бойових дій на території України збройними силами країни-агресора, Урядом Великобританії запроваджено обмеження щодо відвідин громадянами Великої Британії, до яких належить Позивач. Відповідні рекомендації Уряду Великобританії розміщено на офіційному сайті Міністерства закордонних справ Великобританії (https://www.gov.uk/foreign-travel-advice/ukraine). До матеріалів справи надано також роздруківки наведених застережень, розміщених на офіційному сайті МЗС Великої Британії (https://www.gov.uk/foreign-travel-advice/ukraine(, які додаються до цієї позовної заяви та переклад якої з англійської на українську мови здійснено перекладачем [PERSON] . Рекомендації зводяться до застережень громадянам Великої Британії утриматися від будь-яких поїздок в Україну, починаючи з березня 2023 року. Зазначене застереження неодноразово повторено на офіційному сайті Форін Офісу з датами оновлення інформації 13.01.2023, 03.02.2023 року, 06.03.2023 року, 22.03.2023 року, 15.05.2023 року, 19.05.2023 року, 22.06.2023 року, 04.07.2023 року, 05.09.2023 року, 13.10.2023 року, 01.11.2023 року, 04.12.2023 року, 20.12.2023 року. Суд погоджується із доводами Позивача, що, оскільки днем відкриття спадщини стало 04.01.2023 року, останнім днем для звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини було 04.07.2023 року. Проте, в період часу, на який припадав час від дня відкриття спадщини 04.01.2023 року та до спливу 04.07.2023 року шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, обмеження для громадян Великої Британії щодо будь-яких відвідин України не були скасовані, продовжували діяти та подовжені МЗС Великої Британії до кінця 2023 року. Слід також зазначити, що обмеження для відвідин України громадянами Великої Британії продовжують бути чинними і по цей день. Відтак, у Позивача виникли і продовжили існувати протягом встановленого шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини істотні та непереборні труднощі, які є поважними, оскільки ані запобігти цим обставинам, ані зменшити їх негативний наслідок для себе Позивач об`єктивно не міг. Судом також береться до уваги правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 548/2415/21, згідно до якої вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду часу від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відтак, запровадження в Україні воєнного стану через реальну збройну агресію Російської Федерації проти України, ведення інтенсивних бойових дій на території України, повсякчасні обстріли території України та м. Києва, в тому числі, із застосуванням дронів великого радіусу дії, крилатих, балістичних та гіперзвукових ракет становило реальну загрозу життю та здоров`ю Позивача, являло для Позивача реальну та непереборну перешкоду, яка не залежала від її волевиявлення, а тому є поважною, істотною перешкодою особисто звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законодавством 6-місячний строк від дня відкриття спадщини. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 серпня 2023 року в справі № 758/13293/18, норми частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Суд також враховує стресовий стан Позивача, який був спричинений спочатку важкою хворобою, а згодом і смертю її батька. Стресовий стан був викликаний і важким перебігом хвороби, і необхідністю піклування за важкохворим батьком, поєднаний із необхідністю виконувати Позивачем свої трудові обов`язки, вирішувати інші домашні та виробничі питання. Зазначені обставини також є поважними визнаються судом такими (правова позиція Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 серпня 2023 року в справі № 758/13293/18). Суд також враховує, що звернення із заявою про прийняття спадщини відбулося із незначним проміжком пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини на тлі досі триваючої агресії проти України, (правова позиція Верховного Суду, викладеній у постанові від 16 серпня 2023 року у справі № 758/13293/18). Доказів, які в б свідчили про те, що вказані обставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було. Таким чином, суд погоджується із доводами позовної заяви, оскільки несвоєчасне звернення Позивача до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини понад строк, встановлений статтею 1270 ЦК України, спричинене істотними та незалежними від волі Позивача обставинами (велика відстань між фактичним місцем проживання Позивача (Велика Британія) та місцем перебування спадкового майна (Київ, України), повномасштабне збройне вторгнення Російської Федерації, інтенсивні бойові дії на території України, обстріли міста Києва впродовж 2 022-2024 років, перебування у стресовому стані Позивача від втрати батька), і цим обставинам Позивач запобігти ніяк не міг, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved