Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Летючого В.П. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що позивачка 31.05.2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.09.2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. 15.06.2016 р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу сторін по справі відповідач [PERSON] не проявляє будь-якого інтересу до фізичного та духовного розвитку доньки, формування її внутрішнього світу, не приймає участі у її вихованні та формуванні її свідомості. Також відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні доньки, забезпеченні необхідного харчування, медичного догляду, лікуванні. Ухвалою суду від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26.10.2023 року залучено до участі у цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою суду від 06.12.2023 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Летючий В.П. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Представник третьої особи Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив по розгляд справи, рішення прийняти на розсуд суду з врахуванням інтересів дітей. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, в яких просив розглядати справу без участі представника Департаменту служб, при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд,\~заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набуло законної сили. 15 червня 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно характеристики, наданої директором Харківської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №85 Харківської міської ради Харківської області Н.В. Кутняковою, учениця 9-Г класу [PERSON] навчається в закладі з 2014 року. Мати приділяє належну увагу вихованню доньки, відвідує батьківські збори, цікавиться досягненнями в навчанні, бере активну участь у громадському житті класу. Згідно заяви [PERSON] , посвідченої державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. та зареєстрованої в реєстрі за №1-387, він відмовляється від утримання та виховання своєї дочки [PERSON] , [INFO] та згоден на позбавлення його батьківських прав і підтримує доцільність такого позбавлення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає позивача з 10 років, живуть на одному районі. Батька дитини ніколи не бачив і не знає його. Позивач говорила, що батько дитиною не цікавиться, не приходить, не дзвонить, причини цього невідомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивача знає давно з 2004 року, вона є подругою. У позивача є діти [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] . З позивачем спілкується часто, про відповідача нічого не знає, він колишній чоловік [PERSON] та батько [PERSON] . Останній раз бачила відповідача в 2009 році при їх сварці вдома. Зі слів [PERSON] знає, що [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні доньки [PERSON] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріали справи містять в собі докази винної поведінки відповідача та умисного ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Докази, на які посилається позивач як на підставу позбавлення батьківських прав відповідача, в тому числі нотаріально посвідченої заяви відповідача щодо відмови від виховання доньки та згоди на позбавлення його батьківських прав, є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення особи батьківських прав з огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом для впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Таким чином, позивачем надані належні та допустимі докази, які підтверджують, що відповідач умисно та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову, а саме ухилення батька від виконання батьківських обов`язків, знайшли своє беззаперечне доведення, отже позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved