Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

08 жовтня 2024 року [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 17 лютого 1990 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Ромоданівською селищною радою, про що складено відповідний актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] , якому 33 роки та Катерину, якій 23 роки. Кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час мають негативний характер і між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжубться протягом тривалого часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. На підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та покласти судові витрати на відповідача. Ухвалою судді від 11 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати у її відсутність, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність (а.с. 17). В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1990 року, який був зареєстрований Ромоданівською селищною\~радою Миргородського району Полтавської області, про що 17 лютого 1990 року зроблено відповідний актовий запис № 4 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Сімейне життя між сторонами погіршилося через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки фактично припинені. Відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер і між ними відсутнє нормальне спілкування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позов, позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач заявила клопотання про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved