Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: орган опіки і піклування Яблунівська селищна рада Косівського району Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що він із відповідачкою [PERSON] проживали спільно та вели спільне господарство з січня 2021 року в с. Середній Березів Косівського району. [INFO] від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] . Оскільки він з матір`ю дитини у шлюбі не перебували та не перебувають після пологів та народження дитини за заявою матері до органу державної реєстрації актів цивільного стану було встановлено походження дитини від нього, [PERSON] , як батька дитини, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано- Франківської області 03 жовтня 2023р. Оскільки пологи були ускладненими та дитина народжувалась за допомогою хірургічного втручання і мати дитини через лікування післяпологових ускладнень та прийому лікарських засобів не могла вигодовувати її грудним молоком, дитина з народження перебувала і продовжує перебувати на штучному вигодовуванні. Після народження дитини вони спільно продовжували проживати за адресою його місця проживання [ADDRESS] на протязі до трьох місяців. При цьому мати дитини з її слів весь цей час почувала себе фізично і психологічно втомленою та з поганим самопочуттям. За таких обставин відносини між ними стали погіршуватись, мати дитини через постійні скарги на стан здоров`я все частіше відмовлялась доглядати за дитиною, все більше часу йому доводилось самому доглядати та виховувати доньку. У січні 2024р. мати дитини залишила їх спільне місце проживання та повернулась проживати за своєю домашньою адресою у селі Баня-Березів Косівського району Івано-Франківської області а новонароджена донька [PERSON] залишилась проживати разом із ним . На протязі кількох місяців мати дитини час від часу ще приходила та провідувала дитину, однак, такі візити ставали все рідшими і з березня 2024р вона взагалі припинила навідувати доньку та приймати участь у її догляді та вихованні, не виявляє жодного інтересу до дитини та не цікавиться її життям. З того часу він з матір`ю дитини не спілкується, наскільки йому відомо, вона виїхала на роботу за межі України. Таким чином він фактично сам, без матері дитини, займається доглядом, забезпеченням та вихованням малолітньої доньки. А тому, вважає, що оскільки відповідачка повністю усунулася від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, то її слід позбавити батьківських прав та стягувати з неї аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить позов задоволити. Позивач подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи органу опіки і піклування Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 05.11.2024 року про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав. Згідно ст. 150 СК України "батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини". Частиною 2 ст. 155 СК України зазначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та відповідачка у справі [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах, та за час їх спільного проживання в них народилась дочка - [PERSON] [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано- Франківської області 03 жовтня 2023р а.с.11. Після народження дитини сторони проживати в будинковолодінні позивача , що по [ADDRESS] на протязі до трьох місяців однак відповідачка весь цей час жалілась на постійну втому та погане самопочуття. Відносини в сім`ї погіршувались, при чому відповідачка через постійні скарги на стан здоров`я все частіше відмовлялась доглядати за дитиною, все більше часу позивач змушений був сам доглядати та виховувати доньку. У січні 2024р. мати дитини залишила їх спільне місце проживання та повернулась проживати за своєю домашньою адресою у селі Баня-Березів Косівського району Івано-Франківської області залишивши малолітню дитину проживати разом із батьком, позивачем в справі. В поданому на розгляд суду позові позивач стверджує, що з березня 2024р відповідачка взагалі припинила навідувати доньку та приймати участь у її догляді та вихованні, не виявляє жодного інтересу до доньки та взагалі не цікавиться її життям. До матеріалів справи долучено рішення виконавчого комітету Яблунівської селищної ради №8-8/2024 від 10.09.2024 року (а.с.29) про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] щодо її малолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Згідно даного висновку (а.с.30-31) встановлено, що зі слів [PERSON] , стосунки між ним та [PERSON] , матір`ю малолітньої дитини, не покращилися. У січні 2024 року мати дитини повернулася проживати за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] , дівчинка залишилася проживати з ним. Від того часу [PERSON] , життям дитини практично не цікавилася, всі потреби дитини задовольняв батько. 02.08.2024 року комісія у складі [PERSON] , начальника служби у справах дітей, [PERSON] , старости Вижньоберезівського старостинського округу та [PERSON] , головного спеціаліста служби дітей Яблунівської селищної ради, виїхавши за місцем проживання сім`ї [PERSON] , провели обстеження умов проживання дитини та складено акт умов проживання. На час візиту, дівчинка весела, на присутніх реагує позитивно, у будинку створені всі умови для комфортного проживання дитини. При спілкуванні з матір`ю дитини по вайберу ( на той час [PERSON] перебувала за межами України), відповідач погоджувалась з рішенням про позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , про що вона і вказала у заяві від 02.08.2024 року. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 його Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, враховуючи наведені обставини, та беручи до уваги те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини, а тому її слід позбавити батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Стосовно вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 180, 166 ч. 2, 3 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В силу вимог ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Окрім цього, відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, майновий стан відповідачки, яка ніде не працює, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стан здоров`я дитини та відповідачки, відсутність на утриманні відповідачки інших осіб. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення повноліття дитини але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти слід стягувати з 27.06.2024 року. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка при зверненні до суду із позовними вимогами в частині стягнення аліментів був звільненим від сплати судового збору, то судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідачки на користь держави. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений ним судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved