Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Старе Село в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 0,69 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 28.05.1997, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за №340. Обґрунтування позовних вимог В обґрунтування позовної заяви представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. покликається на те, що [INFO] померла [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, площею 0,69 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 28.05.1997. [PERSON] була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, що наступила [INFO] , в [ADDRESS] . У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради 08.07.1998 секретарем ради посвідчено заповіт [PERSON] , який зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за № 69. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті. Окрім позивача, інших спадкоємців за заповітом чи осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не було. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Юридично спадщину позивач не оформляв, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про зареєстровані спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згодом позивач вирішив юридично оформити спадщину, але оскільки правовстановлюючі документи на земельну частку (пай) у нього відсутні, то представник позивача звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб отримати інформацію про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради. Довідкою від 07.08.2024 повідомлено, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Монастирецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії [NUMBER] від 28.05.1997 на [PERSON] .. Реєстраційний номер 340. Площа земельної ділянки 0,69 умовних кадастрових гектари. 08.08.2024 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Монастирецької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 15.08.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 16.09.2024 /а.с.16-17/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 16.09.2024 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 28.10.2024 /а.с.27-28/. Розгляд справи по суті відбувся 28.10.2024 без участі сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у відсутності позивача та його представника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади села Старе Село в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області подав заяву у якій просить розглядати справу без його участі та повідомляє про відсутність інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету позовної заяви. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28.10.2024, є дата складення повного тексту судового рішення - 04.11.2024. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.07.1998, [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років, про що зроблено запис №19 /а.с.7/. Згідно з довідкою виданою Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області №358 від 23.07.2024 згідно погосподарської книги села Старе Село під [ADDRESS] рахується господарство, яке належить на праві приватної власності [PERSON] , яка була постійно зареєстрована та проживала до дня смерті, яка наступила [INFO] , за вищевказаною адресою. У виконавчому комітеті Монастирецької сільської ради секретарем ради 08.07.1998 посвідчено заповіт від [PERSON] , який зареєстрований в книзі реєстрації нотаріальних дій за №69. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті /а.с.8/. Із змісту заповіту від 08.07.1998, зареєстрованого в реєстрі за № 69, [PERSON] все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] /а.с.9/. Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77639361 від 12.07.2024 за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.10/. Відповідно до довідки від 07.08.2024 виданою відділом № 5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокаждастру у Львівській області, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Монастирецькій сільській раді, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 0,69 умовних кадастрових гектарів на території Монастирецької сільської ради. Сертифікат серії [NUMBER] зареєстрований 28.05.1997 за № 340. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 30.05.1997 № 332. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у Відділі не зареєстровано /а.с.11/. Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацької А.О. від 08.08.2024 №74/02-31, [PERSON] було відмовлено у заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки в останнього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке він має намір успадкувати /а.с.13/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Згідно з ст. 524 статті ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч.1 ст.534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є особою в чию користь [PERSON] складено заповіт, відтак останній є спадкоємцем за заповітом. [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 0,69 умовних кадастрових гектарів, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, а отже вважається таким, що прийняла спадщину, відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позовну заяву обґрунтованою, підставною і такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved