Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» в особі Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 157470,64 грн, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 183929,50 грн, за період з 23 вересня 2022 року по 23 березня 2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 03.12.2009 року по 23.02.2022 року позивач перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», в особі Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». Зазначає, що відповідач починаючи з травня 2022 року припинив сплачувати заробітну плату. 23 вересня 2022 року позивач звільнився, але при звільненні розрахунку по нарахованій платі, як зазначає останній, з ним не проведено, та заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становить 157470,64 грн. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 23 вересня 2022 року по 23 березня 2023 року в сумі 183929,50 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17 жовтня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України позовні матеріали направлені до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с.36). Відповідно до статті 32 Цивільного процесуального кодексу України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 405/6816/23, номер провадження 2/404/2417/23 між суддями для її розгляду визначено суддю Кулінка Л.Д. Однак при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам форми і змісту позовної заяви встановлених статтею 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 листопада 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків позову (а.с.43). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 листопада 2023 року позивачем подано заяву (вх. № 45166 від 28.11.2023 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 22.11.2023 року (а.с.45-46). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 01 грудня 2023 року прийнято з Ленінського районного суду міста Кіровограда позовну заяву [PERSON] , до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», в особі Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, до розгляду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.47). Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 4108 від 02.02.2024 року) в якому останній зазначає, що із-за свого скрутного становища Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» має заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати. Вказує, що відповідач погоджується з тим фактом, що затримка розрахунку при звільненні перед позивачем існує, однак, відповідач вважає за можливе, що при розгляді судом данного спору необхідно зменшити позивачу суму середнього заробітку за час затримки розрахунків при звільненні до співмірної суми боргу при звільненні до розміру 30706,77 грн (а.с.58-60). В свою чергу, позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив (вх. № 5633 від 12.02.2024 року) в якому останній зазначає, що відповідач жодних дій по виплаті заробітної плати не вчиняє, період затримки виплати збільшується кожного дня. Зазначає, що через заборгованість по заробітній платі позивач був змушений звертатись до фахівця в галузі права, та витрачати час на доведення того, що мало бути давно виплачено на його користь. А відтак, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.65-69). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 листопада 2024 року прийнято заяву [PERSON] , про зменшення розміру позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] , до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», в особі Інгульської шахти Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В подальшому розглядати справу з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з врахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 157470,64 грн, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 183929,50 грн, за період з 23 вересня 2022 року по 23 березня 2023 року. Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина третя статті 12 Цивільного процесуального кодексу України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України). Судом встановлено, що 03 травня 2009 року позивач був прийнятий на роботу в Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта на посаду підземного електрогазозварника дільниці № 4, що підтверджується наказом № 334 о/с від 03 грудня 2009 року виданого Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта (а.с. 7), та копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.19-23). Наказом від 23 вересня 2022 року № 240 о/с [PERSON] був звільнений із посади заступника начальника підземної дільниці Гірничопрохідницьких бурових та очисних робіт, у зв`язку із виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, що перешкоджає продовженню данної роботи, пункт 2 статті 40 Кодексу законів про працю України (а.с.15). Згідно довідки Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта, заборгованість перед [PERSON] по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі складає 157470,64 грн (а.с.18). Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частина сьома стаття 43 Конституції). За приписами частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно частини першої статті 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За змістом частини четвертої статті 97 Кодексу законів про працю України, статті 22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами колективними договорами. Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (частина перша статті 47 Кодексу законів про працю України). Відтак, зажаючи на зазначені вище норми закону, суд приходить до висновку, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] в частині стягнення заробітної плати в сумі - 157470,64 грн. Разом з цим, за приписами частини першої статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Позивачем доведено, а відповідачем визнано, що останнім своєчасно не виплачено заробітну плату, а тому на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України підлягає стягненню і середній заробіток за період затримки розрахунку - але не більш як за шість місяців. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 . Пунктом 2 розділу II Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацами першим, третім пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З огляду на викладене, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно довідки Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» Інгульська шахта середньоденна заробітна плата позивача складає 1425,81 грн. При цьому, період затримки розрахунку з 26.09.2022 року і по 26.03.2023 року становить 132 робочі дні. Отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача з 26.09.2022 року і по 26.03.2023 року (не більше як за шість місяців стаття 117 Кодексу законів про працю України) становить 188206,92 грн (1425,81 грн х 132 дн.), подальшим вирахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. За змістом статей 13, 43, 49 Цивільного проецсуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зокрема, позивач має право на уточнення своїх позовних вимог. Враховуючи вищевказані норми, та те, що позивач заявою про зменшення розміру позовних вимог визначив суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 183929,50 грн, суд дотримуючись меж позовних вимог дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку: з 26.09.2022 року і по 26.03.2023 року в сумі 183929,50 грн подальшим вирахуванням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів. Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційної до розміру задоволених вимог, а тому стягненню з відповідача покладаються понесені позивачем судові витрати, а саме: сплачений ним судовий збір за вимогу середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в сумі 1839,30 грн (1% від розміру задоволених позовних вимог в сумі 183929,50 грн), та в дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1574,71 грн. за вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі щодо якої пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору позивачами. Крім того, позивачем під час звернення до суду з вищевказаним позовом сплачено судовий збір в сумі 4087,60 грн. Однак під час розгляду справи судом, позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина друга статті 7 Закону України «Про судовий збір»). Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем під час розгляду справи зменшено розмір позовних вимог, суд дійшов висновку про повернення позивачу переплаченої суми судового збору в сумі 2248,30 грн.

Outcome: approved