Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою повернути йому грошові кошти у розмірі 7000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 8 березня 2023 року на прохання відповідача він позичив кошти у сумі 5000,00 гривень, а 09 березня 2023 року ще 2000,00 гривень, шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача [NUMBER] , з умовою повернення позичених грошових коштів впродовж кількох днів. 21 березня 2023 року він звернувся до відповідача з проханням повернути позичені кошти, однак не отримав позитивної відповіді. На чергові звернення 20.04.2023,10.05.2023, 11.05.2023 відповідач не надав відповіді про терміни повернення коштів. Останній раз він спілкувався з відповідачем 08 листопада 2023 року, кошти повернуто не було. Просить позов задоволити. Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року справу передано на розгляд до Франківського районного суду міста Львова. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10.01.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження (без виклику сторін). Відповідач відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не направляв. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13\~ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2\~ст. 11 ЦК України, передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~стаття 1049 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. З матеріалів справи встановлено, що позивач надав у позику відповідачу [PERSON] грошові кошти на загальну суму 5000,00 гривень, шляхом перерахування на картковий рахунок [NUMBER] , що підтверджується квитанцією №75176777 від 08.03.2023 року. Згідно квитанції №3НН5-0ХВВ-74ЕХ-М28С від 09.03.2023 року, позивачем було перераховано на картковий рахунок [NUMBER] грошові кошти у сумі 2000,00 гривень. Згідно долучених позивачем скрін шотів переписки в мессенджері з відповідачем вбачається, що останній вказав картковий рахунок [NUMBER] на який просив переказати позивача грошові кошти у сумі 5000, 00 гривень, а потім 2000,00 гривень. Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути гроші. Згідно із ч.1\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4\~ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч.6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів повернення коштів отриманих в якості позики суду не надано. Ураховуючи наведене вище, беручи до уваги факт укладення між сторонами саме договору позики, оскільки відповідачем не надано суду відомостей про відсутність заборгованості, суд дійшов висновку про те, що відповідач не виконав свого зобов`язання за договором, кошти в повному розмірі не повернув, а тому позов про стягнення боргу за договором позики належить задовольнити. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного, з відповідача в користь позивача належить стягнути 1 073 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого позивачем за подання позову.

Outcome: approved