Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 22.08.2024 представник Меркулова В.В. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» через систему «Електронний суд» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 23.03.2022 [PERSON] у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В заяві погоджено тип, розмір кредитного ліміту, строк кредитування, процентну ставку, кількість та розмір платежів. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 02/26, тип - «Універсальна». Також згодом відповідачу було видано: кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 05/27, тип - «Універсальна»; кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип «Універсальна GOLD». Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 05.08.2024 у нього наявна заборгованість у розмірі 62 469,56 грн, з яких: 62 469,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 27.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 23.03.2022 [PERSON] у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, про що\~зазначено в\~полі підпис\~Клієнта із\~позначкою дати\~та часу,підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (далі по тексту - Договір, а.с. 23-28), в якій погодив такі умови: - тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п. 1.2 Договору); - тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 Договору); - процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 Договору); - кількість та розмір платежів, періодичність внесення: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 Договору); - розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4 Договору); - проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору). 23.03.2022\~ [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (а.с. 29-31). На підставі укладеного Договору [PERSON] отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 02/26, тип - «Універсальна»; кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 09/27, тип - «Універсальна GOLD» (виписка по рахунку, а.с. 12-22). [PERSON] користувався кредитними картками, оплачував товари та послуги, здійснював грошові перекази за допомогою кредитних карток. За період 01.02.2023 - 05.08.2024 усього надходжень 189 794,49 грн., усього витрат - 255 477,57 грн. (виписка по рахунку, а.с. 12-22). Заборгованість відповідача за кредитним договором від 23.03.2022 становить 62 469,56 грн, з них: 62 469,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту (виписка по рахунку, а.с. 12-22, розрахунок заборгованості, а.с. 7-11). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір від 23.03.2022. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти, однак їх не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором від 23.03.2022 становить 62 469,56 грн, з них: 62 469,56 грн. - заборгованість за тілом кредиту. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позов слід задовольнити. VI.Судові витрати Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved