Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

В квітні 2021р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3 т. 1) до відповідача ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», в якому просила суд: - визнати зобов`язання за кредитним договором № 9407981 від 07 серпня 2020р., укладеним між відповідачем та позивачкою - припиненим; - стягнути з відповідача на користь позивачки 65140,0 грн.; - стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 07 серпня 2020р. між відповідачем, як кредитором та позивачкою, як позичальником було укладено кредитний договір № 9407981 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого, кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та порядку, встановлених цим договором; сума кредиту, згідно п. 1.3 цього договору сума кредиту 20000,0 грн.; кредит надається строком на 15 днів; дата повернення кредиту - 20 лютого 2021р. За підрахунками позивачки, за час виконання нею своїх зобов`язань за кредитним договором, нею було переплачено відповідачу, на час подання позову, 65140,0 грн., а також позивачка вважає, що правовідносини за кредитним договором є припиненими, внаслідок виконання нею, як позичальником зобов`язань в повному обсязі. В досудовому порядку, позивачці стало відомо, що відповідач відступив право вимоги за кредитним договором третій особі. Оскільки в досудовому порядку, сторона відповідача не визнає факту виконання позивачкою зобов`язань за кредитним договором, в повному обсязі, а також факту переплати нею сум за кредитним договором, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадженні і призначено справу в підготовче засідання. 11 листопада 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов (а.с. 49-53 т. 1) ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що дійсно між сторонами було укладено 07 серпня 2020р. кредитний договір, оскільки позивачка добросовісно не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, відповідачем 26 лютого 2021р. було укладено договір № 26-02/21 про надання фінансових послуг факторингу з ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», відповідно до якого відповідач переуступив третій особі право вимоги за кредитним договором, а тому на думку сторони відповідача він є неналежним відповідачем по вказаній цивільній справі, в силу положень ст. 514 ЦК України. Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась. 09 лютого 2022р. на адресу суду надійшли письмові пояснення на позов третьої особи ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (а.с. 127, 128 т. 1), в яких третя особа заперечувала проти задоволення позову. 10 лютого 2022р. на адресу суду надійшла заява сторони позивача про залучення до участі у справі, в якості співвідповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (а.с. 134 т. 1). 10 лютого 2022р. на адресу суду стороною позивача було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 135-137 т. 1), в якій стороною позивача було змінено склад відповідачів: ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС», ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», і в зазначеній заяві позивачка просила суд: - визнати зобов`язання за кредитним договором № 9407981 від 07 серпня 2020р., укладеним між відповідачем ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та позивачкою - припиненими (далі по тексту - вимога № 1); - стягнути з відповідача ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» на користь позивачки 19205,0 грн. (далі по тексту - вимога № 2); - стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» на користь позивачки 10000,0 грн. (далі по тексту - вимога № 3); - стягнути з відповідачів на користь позивачки судові витрати (далі по тексту - вимога № 4). Протокольною ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 лютого 2022р. залучено до участі у справі, в якості співвідповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», та прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2022р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 12 жовтня 2022р. відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було подано до суду заяву про долучення доказів по справі, зокрема: копія заявки на отримання кредитів та встановлення ділових відносин між позивачкою та відповідачем ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» від 07 серпня 2020р.; копія кредитного договору; копію паспорту споживчого кредиту ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» від 07 серпня 2020р.; копія паспорту та РНОКПП позивачки, які нею надавалися під час оформлення кредиту (а.с. 191а-200 т. 1). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2024р. було задоволено заяву сторони позивача про витребування доказів та витребувано у ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» оригінал кредитного договору, у зв`язку з тим, що стороною позивача та стороною відповідачів, протягом розгляду справи в суді надавалися копії кредитного договору, які мають різні редакції відповідних умов кредитного договору. 10 квітня 2024р. відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» було подано на адресу суду заяву, на виконання ухвали суду від 26 березня 2024р., про те, що надати оригінал кредитного договору не можливо, оскільки приміщення архіву ТОВ «Документальний сервіс» в с. Блискавиця, Бородянського району Київської області, до якого було передано на зберігання кредитний договір первісним кредитором, було повністю знищено під час військової окупації російськими військами території Київської області навесні 2022р. (а.с. 154 т. 2). До судового засідання стороною позивача було подано на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, яка заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, просить суд позов задовольнити. Відповідачі, про час та місце розгляду справи, були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, поважності причин неявки не повідомили. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й інші юридичні факти. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, що нею, як боржником за кредитним договором, укладеним з відповідачем ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» були виконані належним чином зобов`язання щодо сплати відповідних сум за кредитним договором, та навіть має місце переплата. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 2 ст. 15 ЦК України ) Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ч. 3 цієї статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним кодексом. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На стадії підготовчого засідання та під час розгляду справи по суті, представники сторін визнали лише факт укладення між сторонами 07 серпня 2020р. кредитного договору № 9407981. Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги (вимога № 1), стороною позивача, в якості письмового доказу було надано копію кредитного договору від 07 серпня 2020р. до позову (а.с. 4, 5 т. 1), відповідно до п. 1.1 якого, кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та порядку, встановлених цим договором; сума кредиту, згідно п. 1.3 цього договору сума кредиту 20000,0 грн.; кредит надається строком на 15 днів; дата повернення кредиту - 20 лютого 2021р. (п. 1.4. кредитного договору). В судовому засіданні представники позивачки протягом всього часу розгляду справи не могли пояснити суду, що період часу з 07 серпня 2020р. по 20 лютого 2021р. не може становити 15 днів. В свою чергу стороною відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» 12 жовтня 2022р., була надана до суду копія кредитного договору (а.с. 195, 196 т. 1), в якій пункти 1.3., 1.4., 1.5, 1.8 кредитного договору є відмінними, від копії кредитного договору наданого стороною позивача, зокрема в частині строку кредитування та повернення кредиту - 22 серпня 2020р., строку продовження кредитного договору - 04 вересня 2020р., розміру процентів за користування кредитом. Протягом всього часу розгляду справи в суді, на вимоги суду, ні стороною позивача ні стороною відповідачів не було надано до суду оригінал кредитного договору № 9407981 від 07 серпня 2020р., стороною позивача було повідомлено суду про втрату примірника кредитного договору за невідомих обставин, а стороною відповідачів було повідомлено, що оригінал примірника кредитного договору було втрачено, внаслідок знищення приміщення архіву ТОВ «Документальний сервіс», до якого було передано на зберігання кредитний договір первісним кредитором, в с. Блискавиця, Бородянського району, Київської області, внаслідок військової окупації російськими військами території Київської області навесні 2022р. Звертаючись до суду з вимогою № 1, сторона позивача наголошувала, що нею в повному обсязі, були виконані зобов`язання за кредитним договором, а тому зобов`язання за кредитним договором є припиненими. За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Положеннями ч. 1 ст. 80 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Так, згідно з положеннями ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Обґрунтовуючи заявлену позовні вимоги (вимоги № 1-№ 3), щодо повного виконання стороною позивача зобов`язань за кредитним договором та переплати, позивачкою було надано до: - первісної редакції позову наступні докази: копія кредитного договору та паспорт споживчого кредиту до нього (а.с. 4-6 т.1); - заяви про зменшення розміру позовних вимог, наступні докази: копію розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 138-140 т. 1); відомості щодо виконання позивачкою кредитного договору, складеного її представником (а.с. 141-150 т. 1); копії квитанцій від 19 квітня, 21 травня 2021р. (а.с. 151, 152 т. 1). Судом критично оцінюються зазначені докази, які були подані стороною позивача на обгрунтування заявлених позовних вимог, в силу положень вище наведених норм процесуального закону - ст. ст. 77, 78, 80 ЦПК України. Так розрахунки заборгованості, не є належними доказами на підтвердження наявності/відсутністі заборгованості за кредитним договором, оскільки не є випискою по банківському (кредитному) рахунку. Так розрахунок заборгованості (а.с. 138-140 т. 1), підписаний директором [PERSON] , проте якого підприємства, установи організації чи товариства, не зазначено взагалі. Матеріали справи не містять будь-яких відомостей, щодо належного виконання стороною позивача зобов`язань кредитного договору, а складені представником позивача відомості щодо виконання позивачкою кредитного договору (а.с. 141-150 т. 1) не є належним і допустимим доказом. Крім того, з наданих стороною позивача квитанцій (а.с. 151 т. 1) вбачається, що позивачкою здійснювались платежі на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», за кредитним договором № 9407981, 19 квітня 2021р., з зазначенням періоду оплати за березень 2021р., проте в судовому засіданні сторона позивача заперечувала цей строк кредитування. Як і не могла пояснити сторона позивача, за яким кредитом було здійснено оплату у розмірі 5000,0 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», згідно квитанції від 21 травня 2021р. (а.с. 152 т. 1), при цьому протягом всього часу розгляду справи в суді стороною позивача не було надано до суду жодного доказу на підтвердження сплати за зобов`язаннями позивачки за кредитним договором на користь ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову в частині вимоги № 1. Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимоги № 1, то відсутні правові підстави для задоволення і вимоги № 2 і № 3, як похідні від вимоги № 1. При цьому судом враховано, що протягом всього часу розгляду справи в суді, ні стороною позивача ні стороною відповідача не було надано до суду оригінала примірника кредитного договору № 9407981 від 07 серпня 2020р., а надані кожною із сторін копії примірників цього кредитного договору мають суттєві розбіжності щодо істотних умов договору. Також судом враховано, що протягом всього часу розгляду справи в суді стороною позивача не було надано до суду належних і допустимих доказів, в обгрунтування належного виконання зобов`язань позивачкою за кредитним договором в повному обсязі, та здійснення нею переплати за цими зобов`язаннями. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідачів не підлягає стягненню судові витрати (вимога № 4).

Outcome: dismissed