Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, було частково задоволено позов [PERSON] , на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] було стягнуто борг за договором позики в розмірі 2024632 гривень 96 копійок. На виконання вказаного судового рішення були видані 2 виконавчі листи. У приватного виконавця виконавчого округу Київської області Литвиненка О.В. відкриті виконавчі провадження №71265699 та №73168698 щодо примусового стягнення з [PERSON] і [PERSON] боргу за договором позики. У вказаних виконавчих провадженнях з відповідачів стягнутий борг лише в розмірі 181691 гривні 21 копійки. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України у відповідачів виник обов`язок зі сплати суми інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від прострочених сум. Тому [PERSON] просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період часу з 18 січня 2023 року до 31 травня 2024 року в розмірі 115364 гривень 80 копійок, а також три проценти річних від прострочених сум за період часу з 18 січня 2023 року до 12 червня 2024 року в розмірі 81018 гривень 66 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2024 року (а.с.48) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюті О.Ю. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 1 липня 2024 року (а.с.51) було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 28 жовтня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідачів. У судовому засіданні 23 вересня 2024 року [PERSON] підтримував позов та наполягав на його задоволенні. [PERSON] та [PERSON] у судові засідання не з`явилися, відзив на позов не подали. Відповідачі були неодноразово у встановленому законом порядку повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується судовою кореспонденцією (а.с.59, 60, 61, 69-71, 74, 75). Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року (а.с.9-17), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року (а.с.18-24), було частково задоволено позов [PERSON] , на його користь солідарно з [PERSON] та [PERSON] був стягнутий борг за договором позики в розмірі 2024632 гривень 96 копійок. На виконання вказаного судового рішення Бориспільським міськрайонним судом 2 березня 2023 року були видані два виконавчі листи №359/4630/19. Зі змісту повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Литвиненка О.В. №5150 від 10 червня 2024 року (а.с.35-36) вбачається, що у нього на виконанні перебувають виконавчі провадження №71265699 та №73168698 щодо примусового стягнення з [PERSON] і [PERSON] боргу за договором позики. У вказаних виконавчих провадженнях з відповідачів у травні, жовтні, листопаді, грудні 2023 року, а також січні, лютому, квітні, травні 2024 року був стягнутий борг в загальному розмірі 181691 гривні 21 копійки. Станом на 10 червня 2024 року сума боргу з урахуванням солідарних стягнень з [PERSON] та [PERSON] становить 1842941 гривні 75 копійок. Спірні правовідносини регулюються главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. ЦК України. 4. Норми матеріального права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року в справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18) стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] та [PERSON] не подали докази на підтвердження того, що вони погасили [PERSON] борг за виконавчими листами №359/4630/19, виданими Бориспільським міськрайонним судом 2 березня 2023 року. Зважаючи на punctum quаestionіs (з лат. «суть питання») юридичну природу правовідносин між сторонами як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень ч.2 ст.625 ЦК України. Зі змісту повідомлення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Литвиненка О.В. №5150 від 10 червня 2024 року (а.с.35-36) вбачається, що [PERSON] і [PERSON] по справі №359/4630/19 сплатили грошові кошти: 12.05.2023 в розмірі 72018,75 грн, залишок - 1952614,21 грн; 02.11.2023 в розмірі 61232,36 грн, залишок - 1891381,85 грн; 31.10.2023 в розмірі 4243,79 грн, залишок - 1887138,06 грн; 02.11.2023 в розмірі 19826,06 грн, залишок - 1867312,00 грн; 25.12.2023 в розмірі 7390,70 грн, залишок - 1859921,30 грн; 29.01.2024 в розмірі 2846,50 грн, залишок - 1857074,80 грн; 29.02.2024 в розмірі 3063,34 грн, залишок - 1854011,46 грн; 01.04.2024 в розмірі 2646,50 грн, залишок - 1851364,96 грн; 29.04.2024 в розмірі 5586,06 грн, залишок - 1845778,90 грн; 30.05.2024 в розмірі 2837,15 грн, залишок - 1842941,75 грн. Тому у відповідачів виникло солідарне зобов`язання сплатити [PERSON] суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання за період часу з лютого 2023 року по травень 2024 року, з урахуванням сплачених [PERSON] та [PERSON] грошових коштів, в розмірі 115364 гривень 80 копійок. Крім того, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у відповідачів виникло солідарне зобов`язання сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми повернення боргу за період часу з 18 січня 2023 року до 12 червня 2024 року в розмірі 81018 гривень 66 копійок. Розрахунок суми інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання та трьох процентів річних від простроченої суми повернення боргу поданий позивачем разом з позовною заявою (а.с.36-37) та не спростований відповідачами. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача належить стягнути суму інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 115364 гривень 80 копійок, три проценти річних від прострочених сум в розмірі 81018 гривень 66 копійок. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. а. щодо сплати судового збору. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Адже солідарне відшкодування судових витрат процесуальним законодавством не передбачено. Зі змісту копії посвідчення серії [NUMBER] від 26 лютого 1993 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Тому на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1963 гривень 83 копійок ((115364,80 + 81018,66) х 1% : 100%). Пред`явлений ним позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує про те, що з кожного з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 981 гривні 92 копійок (1963,83 : 2). б. щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зі змісту акта приймання-передачі наданих послуг від 11 червня 2024 року (а.с.43) та фіскального чека від 12 червня 2024 року (а.с.44) вбачається, що вартість витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу, пов`язану зі складенням та пред`явленням позову, склала 8000 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 4000 гривень 00 копійок з кожного з відповідачів (8000,00 : 2).

Outcome: approved