Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - позивач, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС») звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.04.2023 між TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №00-7773725 у формі електронного документа, який підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Згідно з 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії, у розмірі 5200,00 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Первісний кредитор TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, шляхом безготівкового зарахування коштів на платіжну картку № [NUMBER] , однак всупереч умов Договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 20930,00 грн, яка складається з: 5200,00 грн - заборгованість за кредитом; 15730 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 30.10.2023 TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» та позивач уклали договір факторингу №30102023, за яким останнім набуто право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 в сумі 20930,00 грн. Таким чином, оскільки відповідач має непогашену заборгованість за вказаним договором, позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 у розмірі 20930,00 грн, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. Ухвалою судді від 11.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 03.10.2024. Також витребувано в АТ КБ "ПриватБанк" інформацію: 1) чи емітувалася на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжна картка маска картки № [NUMBER]/, 2)чи емітувалася будь-яка інша платіжна картка на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 3)інформацію про зарахування коштів на картковий рахунок - маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 30.04.2023-02.05.2023 у сумі 5200,00 грн (безготівкове зарахування згідно транзакції №1071006678 від 30.04.2023); 4) інформацію чи є/був номер телефону [NUMBER] фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска карти № [NUMBER] та чи знаходиться/знаходився номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); 5) у разі підтвердження зарахування указаних коштів на картковий рахунок маска карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період 30.04.2023-02.05.2023 у сумі 5200,00 грн (безготівкове зарахування згідно транзакції №1071006678 від 30.04.2023) - надати первинні документи бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію; 6) надати повний номер рахунку маска-картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на який зараховано кошти; 7) у випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок маска картки боржника). Ухвалою суду від 03.10.2024 відкладено судовий розгляд цивільної справи на 28.10.2024. 22.10.2024 на адресу суду на виконання вимог ухвали судді від 11.09.2024 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли запитувані документи та інформація (а.с. 82-83). Ухвалою суду від 28.10.2024 розгляд справи відкладено на 11.11.2024. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відзиву на позов не подала, про причини неявки в судове засідання не повідомила. На підставі наведеного, ухвалою суду від 11.11.2024 визначено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у цивільній справі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.04.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №00-7773725, який підписано електронним підписом останньої, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 6096F (а.с. 59-61). За умовами пунктів 1.1, 1.2 Договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 5200,00 грн. Згідно з пунктом 1.3 Договору строк дії Кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 28.08.2023 або достроково. Відповідно до підпунктів 1.4.1, 1.4.2 пункту 1.4 Договору тип процентної ставки - фіксована. Знижена процентна ставка становить 0,10% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п. 1.3.1 даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 10 днів користування кредитом, тобто з 1 по 10 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 10 дня користування кредитом, починаючи з 11 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Згідно з підпунктами 1.4.3, 1.4.4 пункту 1.4 Договору позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п. 1.4.2 Договору. Позичальник проінформований, розуміє та погоджується що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності кредитодавця до споживача та правом кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої кредитодавцем на сайті кредитодавця. Зі змістом підпунктів 2.2, 2.3 Договору дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 5200,00 грн на карту позичальника № [NUMBER] , яка зазначається у форматі ХХХХХХ****ХХХХ, емітовану банком України. За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 0,00 грн. Позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії з суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно Договору. Тобто на платіжну картку позичальника зараховується сума кредиту 5200,00 грн за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту. Сума кредиту перераховується кредитодавцем протягом 3-х банківських днів з моменту укладення цього Договору. Підписанням кредитного договору №00-7773725 від 30.04.2023, відповідач [PERSON] підтвердила, що їй в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» та що вона ознайомлена з Правилами надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту TOB «КАЧАЙ ГРОШІ», а також підтвердила, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил, повний текст яких розміщений на сайті https.kachay.com.ua. (пункт 7.2 Договору). Відповідно до пункту 7.11 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису Сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису Кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу, що і власноручний підпис. Згідно з пунктом 7.16 Договору укладанням цього договору сторони домовились, що до правочину застосовуються положення Закону України «Про електронну комерцію». За змістом пункту 7.17 Договору, [PERSON] погодилася з умовами оферти ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ». За правилами пункту 7.18 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Додаток № 1, Додаток № 2. Відповідно до Додатку №1 Графіку платежів до Кредитного договору №00-7773725 від 30.04.2023, який є невід`ємною частиною Договору, сторонами погоджено графік платежів, їх розмір та періодичність внесення кредиту та сплати процентів: сума кредиту 5200,00 грн строком на 120 днів до 28.08.2023, проценти за користування кредитом 14352,00 грн, реальна річна процентна ставка 5517,33 %, загальна вартість кредиту 19552,00 грн (а.с. 62). Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), підписаний відповідачем [PERSON] 30.04.2023 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить відомості про основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту аналогічні тим, які узгоджені сторонами у Договорі кредитної лінії №00-7773725 від 30.04.2023 (а.с. 11-12). Як вбачається з довідки про ідентифікацію, виданої ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №00-7773725 від 30.04.2023 ідентифікований ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» шляхом відправки 30.04.2023 о 08:56 год. одноразового ідентифікатора 6096F на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 13). TOB «КАЧАЙ ГРОШІ» 30.04.2023 надало відповідачу [PERSON] кредит у сумі 5200,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , №транзакції 1071006678, що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Сучасні розрахункові системи» (а.с. 14-15) та випискою за договором №б/н за період 30.04.2023-02.05.2023, наданою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 83). 30.10.2023 ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уклали договір факторингу №30102023, за яким останнім набуто право вимоги, у тому числі до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №00-7773752 від 30.04.2023 у розмірі 20930,00 грн, з яких: 5200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15730,00 грн - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується Актом приймання-передачі реєстрів боржників від 30.10.2023, Реєстром боржників від 30.10.2023, Додатковою угодою від 31.10.2023 до Договору факторингу №30102023 від 30.10.2023 (а.с. 32, 33-34, 53-55, 58 зворот). Відповідно до вимог частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно вимог частини другою статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи Кредитний договір №00-7773725 від 30.04.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із статтею 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №623/2936/19. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору шляхом використання електронних цифрових підписів сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. За таких підстав суд вважає, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. За нормами статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом України, в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач підтвердив своє право вимоги за Кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 відповідно до Договору факторингу №30102023 від 30.10.2023 та Додаткової угоди до нього від 31.10.2023. Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Так, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», свої зобов`язання за Кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 виконав у повному обсязі. Разом з тим, відповідач [PERSON] , взяті на себе зобов`язання своєчасно та в порядку, передбаченому Кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 належним чином не виконала та кредитні кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з доданим до позовної заяви розрахунком, становить 20930,00 грн та складається з: 5200,00 грн заборгованості за кредитом; 15730,00 грн заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом (а.с. 31). Зазначений розрахунок заборгованості суд вважає достовірним, арифметично правильним та таким, що відповідає умовам Кредитного договору №00-7773725 від 30.04.2023, укладеного між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, доказів на спростування вимог позивача не надала. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність обгрунтованих підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 в розмірі 20930,00 грн, з яких: 5200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15730,00 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн відповідно до платіжної інструкції від 02.09.2024 №3968 (а.с. 65). Що стосується вимог про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн, то суд зазначає наступне. На обґрунтування понесення позивачем витрат на правову допомогу позивачем до позову додано: - договір про надання правничої допомоги за №17/06/24-01 від 17.06.2024, укладений між адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (а.с.35-36); - протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024 (а.с. 36 зворот); - додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 17/06/24-01 від 17.06.2024 (а.с. 46-52); - акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024) (а.с. 32 зворот). - довіреність від 30.10.2023, згідно якої ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» уповноважує адвоката Тараненка Артема Ігоровича на представництво ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» (а.с. 37). З акту прийому-передачі наданих послуг від 17.06.2024, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024 вбачається, що на складання позовної заяви про стягнення заборгованості за Кредитним договором №00-7773725 від 30.04.2023 для подання до суду витрачено 2 години, вартість послуг склала 4000,00 грн, на вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості витрачено 1 годину, вартість послуг склала 500,00 грн, на надання усної консультації стосовно складання позовної заяви витрачено 1 годину, вартість послуг склала 500,00 грн, на підготовку адвокатського запиту витрачено 1 годину, вартість послуг склала 500,00 грн, на підготовку клопотання про витребування інформації витрачено 1 годину, вартість послуг склала 500,00 грн. Всього: 6000,00 грн (а.с. 32 зворот). При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 12.02.2020 у справі №648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Згідно з вимогами частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями статті 29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Згідно з вимогами статті 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до винесення рішення у справі повідомлено суд про те, що він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved