Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд стягнути з нього на свою користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 7560, 42 гривень. Позовну заяву мотивує тим, що 29.06.2022 року між Приватним акціонерним тованиством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/209781138. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ "УПСК" взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участі забезпеченого транспортного засобу «Mitsubishi», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 26.10.2022 року о 10:30 годині в смт. Павлиш по вул. Центральній, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2022 року по справі № 399/599/22 відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209781138 від 29.06.2022 року. Так, на підставі страхового акту № 925/037/022859/22/1 ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 7 560, 42 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 162220988 від 28.12.2022 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 7 560, 42 гривень. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди (п. п. «в»). Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі 4.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209781138 від 29.06.2022 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 28 грудня 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 162220988 від 28.12.2022 року. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено Вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №03/03/2023 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209781138 від 29.06.2022 року. Враховуючи вказане, до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Таким чином, Позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ЕР/209781138 від 29.06.2022 року. Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились про місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю сторони, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовільнить проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в суде засідання не з`явився про місце і час був повідомлений належним чином. Про причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав та про перенесення судового засідання не заявляв. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом постановлено ухвалу про розгляд справи у відсутність сторін. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 03.03.2023 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору /а.с. 7-12/. У відповідності до перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, поліс № 209781138 від 26.10.2022 року транспортного засобу марка Mitsubisi lancer з державним номерним знакам [NUMBER] - є чинним /а.с. 13/. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209781138 від 29.06.2022 року /а.с. 14-15 на звороті/. Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2022 року у справі № 399/599/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. [PERSON] звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження. /а.с. 16-17/. Власник [PERSON] пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою ВС № 237 від 21.11.2022 року з відповідним реєстровим номером № 613, про виплату страхового відшкодування за Полісом № ЕР/209781138 від 29.06.2022 року /а.с. 18-19/. Актом огляду транспортного засобу ВС № 237 від 04.11.2022 року та у відповідності до ремонтної калькуляції № 209781138 від 23.11.2022 року видно, що власник пошкодженого автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » дійсно зазнав збитків /а.с. 20-22/. Згідно страхового акту № 925/037/022859/22/1 від 28.12.2022 року ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 7 560 грн. 42 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 162220988 від 28.12.2022 року /а.с. 23-24/. Відповідно до Вимоги про відшкодування збитків в порядку регресу № 925/037/022859/22/1/С від 02.02.2023 року до [PERSON] , слідує, що з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено дану вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, проте, ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку /а.с. 25/. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат новим кредитором в особі ФОП [PERSON] склав: 7 560 грн. 42 коп. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування " встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у фізичної особи підприємця [PERSON] виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача та у відповідності до письмових доказів надання позивачу правової допомоги стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу.

Outcome: approved