Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до\~ [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.09.2009 року, справа №2п-4208/09, шлюб укладений між позивачем та відповідачем було розірвано. Рішенням Ужгородського\~міськрайонного суду\~від 29.09.2009\~року,\~справа №2п-4208/09\~стягнуто з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~аліменти в\~розмірі 500,00\~грн.\~щомісячно на\~утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає що відповідач на виконання рішення суду аліменти виплачує нерегулярно, із затримками. Зазначила, що їй невідомо чи працевлаштований відповідач офіційно і чи має він постійний дохід. Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання доньки значно зріс, а присуджена 500,00 грн. сума на сьогоднішній день є замалою, для дитини відповідного віку, а вона особисто не може забезпечити належний рівень утримання доньки. Позивачка вказує,\~що враховуючи\~економічні зміни\~в країні,\~незворотні процеси\~інфляції,\~що спостерігаються\~у постійному\~підвищенні прожиткового\~мінімуму,\~матеріальні можливості\~кожного змінилися.\~Внаслідок цього,\~реальний розмір\~аліментів,\~які отримає\~позивачка значно\~зменшився,\~адже дитина\~росте і\~фінансові потреби\~для забезпечення її нормального існування постійно збільшуються. Позивач вважає,\~що\~даний\~розмір\~аліментів\~є\~замалим,\~на\~ теперішній\~час\~ збільшився в Україні прожитковий мінімум на утримання дитини, мінімальна та середня заробітна плата, збільшились витрати на дитину в зв`язку з подорощенням цін на товари та послуги , знецінення купівельної спроможності національної валюти, збільшення з віком дитини її потреб, відсутність у відповідача інших утриманців, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, а розмір стягуваних аліментів є значно менший за гарантований державою мінімальний розмір коштів необхідних для забезпечення дитини відповідного віку , а тому вважає наявні підстави для збільшення розміру аліментів. З огляду на викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] , мешканця [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] ) на утримання [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) у твердій грошовій сумі до 4000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Позиція сторін справи : Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Зазначила, що витрати на утримання дитини значно зросли. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. 29.10.2024 року відповідач надіслав на адресу суді відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що заявлений позов визнає частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 3\~200,00 грн. Вказав, що він працює водієм у ФОП [PERSON] , де отримує заробітну плату в розмірі 8\~000,00 грн, а після сплати всіх податків та зборів фактично отримує 6440,00 грн. Також зазначив, що відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 08.05.2024 року КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради йому поставлено діагноз цукровий діабет, типу 1. Вказує, що його стан здоров`я незадовільний, він постійно проходить лікування в медичних закладах, наявність вищевказаної хвороби потребує дорого вартісного лікування та прямо впливає на можливість заробляти кошти відповідачем. З огляду на викладене просив суд відмовити в задоволенню позову про збільшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] в розмірі 4000,00 грн. та стягнути аліменти в розмірі 3200,00 грн., що становить половину його доходу. Заяви, клопотання: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 29.10.2024\~року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 02.10.2024 року ухвалою\~\~судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. У\~даній\~справі\~заходи\~забезпечення\~доказів\~та\~забезпечення\~позову\~судом\~не\~застосовувалися.\~ Провадження\~у\~ справі\~ухвалою\~суду \~не\~зупинялося,\~а\~тому\~не \~було\~підстав\~ для\~його\~ поновлення. Заслухавши вступне слово позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні\~обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~ справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням особи,\~ поданими\~ відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~ витребуваних\~ судом\~у\~передбачених\~ цим\~ Кодексом\~ випадках.\~ Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~на\~які\~ вона\~ посилається\~ як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~ заперечень,\~крім\~ випадків,\~ встановлених\~ цим\~Кодексом.\~ Частиною 5\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~ подаються\~ сторонами\~ та\~іншими\~ учасниками\~ справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~ не\~ може\~ ґрунтуватися\~на\~ припущеннях.\~ Згідно\~з\~ч.7\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~суд\~не\~може\~збирати\~докази,\~що\~стосуються\~ предмета\~ спору,\~з\~ власної ініціативи,\~крім\~витребування\~доказів\~судом\~у\~випадку,\~коли\~він\~має\~сумніви\~у\~добросовісному\~ здійсненні\~ учасниками\~справи\~їхніх\~процесуальних\~прав\~ або\~виконанні\~ обов`язків\~ щодо\~доказів,\~ а\~ також\~ інших\~випадків,\~передбачених\~цим\~Кодексом. Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~ що\~обґрунтовують\~вимоги\~ і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших обставин, \~ які\~мають\~ значення\~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Фактичні обставини, встановлені судом. Як встановлено судом, \~рішенням\~Ужгородського міськрайонного суду від 29 вересня 2009 року, яке\~набрало\~законної\~сили,\~шлюб зареєстрований 29 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №635, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] розірвано, малолітню дитину [PERSON] , [INFO] залишено проживати разом з матір`ю - [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття. Підставою для\~подання вказаного\~позову,\~позивачем зазначено\~-\~ економічні зміни\~в країні,\~незворотні процеси\~інфляції,\~що спостерігаються\~у постійному\~підвищенні прожиткового\~мінімуму на утримання дитини, збільшення з віком дитини її потреб. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працював у ФОП [PERSON] на посаді водія з 06.05.2021 року по 08.07.2024 року та з січня 2024 року по липень 2024 року отримав загальний дохід у сумі 48\~430,66 грн., що підтверджується даними довідки про доходи №7 від 28.10.2024 року. Судом встановлено, що відповідачу [PERSON] з січня 2024 року по вересень 2024 року нараховано заробітну плату в сумі 67\~785,66 грн., що підтверджується даними з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-7), копія якого долучена до матеріалів справи. Судом встановлено, що згідно консультаційного висновку спеціаліста від 08.05.2024 року, відповідачу [PERSON] поставлено діагноз: Е10.69 Цукровий діабет типу 1 з іншими уточненими ускладненнями. Нормативно правове обґрунтування.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України. Так,\~відповідно\~до\~ст.51\~Конституції\~України,\~батьки\~ зобов`язані\~утримувати \~дітей\~ до\~ їх \~повноліття. Відповідно до ст.180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 1 ст.192\~СК\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батькам, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Наведена\~правова\~норма\~вказує\~на\~можливість\~ зміни\~раніше\~встановленого\~ розміру\~ аліментів\~ за\~наявності\~доведених\~в\~судовому\~порядку\~підстав. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Виходячи\~з\~наведених\~положень\~закону,\~при\~ вирішенні\~вимог\~щодо\~зміни\~ розміру\~ раніше\~ стягнутих\~ аліментів\~суд\~зобов`язаний\~з`ясувати\~матеріальний\~та\~ сімейний\~стан\~як\~ платника\~ аліментів,\~ так\~і\~ стягувача,\~ погіршення\~чи\~поліпшення\~їх\~здоров`я. Згідно з п.23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~\~України\~\~від\~15.05.2006\~рок\~\~у\~\~№3\~«Про\~\~застосування\~судами окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу\~\~України\~при\~ розгляді\~справи\~\~щодо\~ батьківства,\~\~материнства\~та\~стягнення\~аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим стаття 182 СК Українивизначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, яка діє на час розгляду справи, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет України на 2024рік" затверджено на 2024 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: \~1 січня 2024 року - 3196 гривень. Та обставина, що з віком потреби дитини зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказуванню. Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дитини, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. \~У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі\~\~\~\~\~\~№ 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.\~СК України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17 та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17, від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19. Згідно\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ\~- кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний, офіційний дохід, частково визнав позовні вимоги, то дана обставина є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано довідку про доходи та медичні висновки, які свідчать про його матеріальний стан та стан його здоров`я. З урахуванням вищевказаного, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. При цьому, суд вважає необґрунтованою, заявлену позивачем, вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно на дитину, оскільки позивачем не представлено суду доказів, що саме такі витрати необхідні для належного утримання дитини, а також не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти у такому розмірі. Позивачем по\~справі\~не\~було надано\~належних\~та\~допустимих доказів\~того,\~що\~відповідач\~має змогу\~сплачувати\~аліменти\~у розмірі\~4000,00\~грн.\~щомісячно\~на\~ дитину, не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача більших доходів, і не довела спроможності відповідача сплачувати аліменти на дитину у визначеною нею сумі. Отже, визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню, суд, враховує матеріальний стан відповідача; відсутність у відповідача на утриманні інших дітей; відсутність в матеріалах справи належних доказів щодо зареєстрованого за відповідачем права власності на нерухомість, грошові кошти, корпоративні права, об`єкти інтелектуальної власності, автомобілі, інше, а також відсутність доказів про витрати відповідача більше десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім того, визначаючи такий розмір аліментів, суд також враховує, що законодавець покладає обов`язок з утримання дітей на обох батьків. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері , так і батька. Ураховуючи викладене, суд вважає, що розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 3200,00 (три тисячі двісті)\~\~гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Що стосується доводів позивача про зміну законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину як на підставу для збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. Згідно п. 17 Постанови Пленуму\~\~Верховного\~суду\~\~України\~від\~15\~травня\~\~2006\~року\~за\~№\~3\~\~«Про\~\~застосування\~\~судами\~окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України\~при\~розгляді\~справ\~щодо\~\~\~\~батьківства,\~\~\~\~материнства\~та\~стягнення аліментів» зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Отже,\~збільшення\~мінімального\~розміру\~аліментів\~не\~є\~підставою\~для \~ухвалення\~нового \~рішення \~про\~збільшення\~ розміру\~ аліментів,\~як\~і\~не \~може\~бути\~підставою \~для\~відмови\~ в\~ перерахунку\~ розміру\~ аліментів. Такі\~правові\~висновки\~викладені\~в\~постановах\~ Верховного\~Суду\~від\~12\~вересня\~ 2018 року\~у\~ справі\~ №\~459/2181/17\~та\~від\~17\~січня\~2019\~року\~у\~справі\~№\~720/1119/17. Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII\~частину першу\~статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого\~СК України\~навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений\~законом\~на час стягнення. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду\~ від\~04 березня 2020 року у\~ справі\~ № 682/3112/18 . Зважаючи на викладене, доводи позивача про зміну законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на дитину як на підставу для збільшення розміру аліментів не заслуговують на увагу. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України,\~\~суд\~\~оцінює докази\~\~за своїм внутрішнім\~\~ переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та\~\~ безпосередньому дослідженні\~\~ наявних\~\~ у\~\~ справі доказів. Жоден доказ\~\~не має\~\~ для\~\~суду\~\~ наперед\~\~ встановленого\~\~ значення.\~\~Суд\~\~оцінює належність, \~\~ допустимість,\~\~ достовірність\~\~ кожного\~\~ доказу\~\~ окремо, а\~\~також\~\~ достатність\~\~ і\~\~ взаємний \~\~зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням наведеного, а також враховуючи те, що відповідач є молодою людиною, з наявними вадами зі здоров`ям, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аналізуючи норми Закону, які регулюють спірні правовідносини, а також, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, з\~ урахуванням\~\~ принципу\~\~ співмірності,\~ достатніх потреб дитини ,\~дійсної\~участі\~ батька\~у\~її утриманні,\~ а\~також\~\~\~\~ покладення обов`язку\~\~\~ утримання\~\~\~\~ дитини \~\~ на\~обох\~\~\~батьків,\~\~\~часткового визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються, на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2009 року до 3200,00 грн. на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня набрання даним рішенням суду законної сили. Такий розмір аліментів відповідатиме принципу добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~на\~які\~ вона\~ посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~ заперечень,\~крім\~ випадків,\~ встановлених\~ цим\~ Кодексом.\~ Частиною 5\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~ подаються\~ сторонами\~ та\~іншими\~ учасниками\~ справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~може\~ ґрунтуватися\~на\~ припущеннях.\~ Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення\~\~позову, судові\~\~ витрати\~\~ покладаються на відповідача. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає, що оскільки позивач за подання позову звільнена від сплати судового збору, відповідно до\~Закону України "Про судовий збір", з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: partial