Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український графіт», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання в розмірі 100 000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору. В обґрунтування своїх доводів позивач зазначив, що він має загальний стаж загальний стаж 34 роки 10 місяців, з яких в шкідливих умовах 31 рік 01місяці, з яких з 01.08.1985 р. по 31.07.1087 р., та з 16.08.1988 р. по 20.08.1989 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування КПП цеху №7 ТОВ «ЗТМК»; та з 23.05.1995 р. по 17.07.2023 р. р. - ВАТ «Український графіт», електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху енергопостачання та централізованих ремонтів електрочастини технологічного устаткування №9, змішувально-пресового цеху №1 та змішувально-пресового цеху нафтових та вугільних заготівель №2 ПрАТ «Укрграфіт». Звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15 листопада 2023 року [PERSON] працював в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Відповідно медичного висновку ЛЕК ДУ «ІНСТИТУТ МЕДИЦИНИ ПРАЦІ ІМЕНІ Ю.І. КУНДІЄВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ» від 11.10.2023 року (протокол №40/919) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) позивачу було встановлено хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН ІІ (другого) ст. Згідно довідки про ступінь втрати професійної працездатності позивачу 50% такої втрати, та встановлена третя група інвалідності безстроково. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь кошти в якості відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору (90000,00 грн. з ПрАТ «Український графіт» та 10000,00 грн. з ТОВ «ЗТМК»). Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с.29). Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2024 року у цій справі затверджена мирова угода від 25.09.2024 року, укладена між позивачем та ПрАТ «Укрграфіт», відповідно до умов якої підприємство зобов`язується компенсувати позивачу на відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням суму в розмірі 38 000, 00 грн. Провадження за позовом [PERSON] до ПрАТ «Український графіт» в цій частині закрито. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Від представника позивача- \~адвоката Попової К.Р., надійшла заява про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати за її відсутності за наявними у справі доказами. Представник ТОВ «ЗТМК» до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав , будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку , шляхом надіслання судової повістки за адресою його місцязнаходження. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач має загальний стаж загальний стаж загальний стаж 34 роки 10 місяців, з яких в шкідливих умовах 31 рік 01місяці, з яких з 01.08.1985 р. по 31.07.1087 р., та з 16.08.1988 р. по 20.08.1989 р. електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування КПП цеху №7 ТОВ «ЗТМК»; та з 23.05.1995 р. по 17.07.2023 р. р. - ВАТ «Український графіт», електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування цеху енергопостачання та централізованих ремонтів електрочастини технологічного устаткування №9, змішувально-пресового цеху №1 та змішувально-пресового цеху нафтових та вугільних заготівель №2 ПрАТ «Укрграфіт». Звільнений за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15 листопада 2023 року [PERSON] працював в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. Відповідно медичного висновку ЛЕК ДУ «ІНСТИТУТ МЕДИЦИНИ ПРАЦІ ІМЕНІ Ю.І. КУНДІЄВА НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ МЕДИЧНИХ НАУК УКРАЇНИ» від 11.10.2023 року (протокол №40/919) про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння) позивачу було встановлено хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН ІІ (другого) ст. Згідно довідки про ступінь втрати професійної працездатності позивачу 50% такої втрати, та встановлена третя група інвалідності безстроково. Статтею 43 Конституції України\~кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 8\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень\~Цивільного кодексу України\~та\~Кодексу законів про працю України. Згідно зі\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу Законів про працю України\~встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст. 14\~Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»\~до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, затверджується КМУ. Статтею 173 КЗпП України\~передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до норм\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральними втратами потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Згідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При встановленні можливої суми відшкодування в грошовому еквіваленті суд зіставляє глибину моральних страждань і суму заявлених компенсацій. При цьому враховуються: загальні страждання, психологічний і фізичний стан потерпілого, погіршення функціонування його певних органів. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного суду України від 27.01.2004 по справі № 1-9/2004, ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. В ході розгляду справи встановлено, що у зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає в тому, що [PERSON] втратив професійну працездатність у загальному розмірі 50%, його визнано особою з інвалідністю тртьої групи. Після втрати працездатності у позивача змінилися умови життя, він періодично проходить лікування, повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин, з урахуванням вимог\~ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, наявності на робочому місці позивача шкідливих виробничих факторів, тих обставин, що професійне захворювання у [PERSON] пов`язано із роботою в шкідливих та важких умовах на підприємстві відповідача, і що таке захворювання завдало потерпілому моральної шкоди, фізичних і моральних страждань, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду і він має право на її відшкодування. Суд враховує також і той факт, що позивач звільнився з підприємства за угодою сторін. Також судом береться до уваги те, що позивачу буде частково сплачена сума моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням ПрАТ «Український графіт» на підставі мирової угоди, затвердженої судом у цій справі. Отримане професійне захворювання спричиняє позивачу як фізичну біль, так і моральні страждання, оскільки і біль і страждання є невід`ємні одне від одного. Моральна шкода, завдана [PERSON] в результаті професійного захворювання, є сукупністю тих моральних переживань, страждань та інших негативних емоцій, які викликані такими психотравмуючими чинниками як фізичні страждання, пов`язані з перенесенням сильного та виснажливого фізичного болю, що пов`язаний із професійним захворюванням, і якого позивач вже ніколи не позбутися, моральні переживання за подальших стан свого здоров`я; переживання, пов`язані з пережитим відчуттям незадоволеності, оскільки своїм часом позивач розпоряджатися в повній мірі не може у зв`язку із необхідністю проходити тривалий курс лікування, приймати ліки; переживання, пов`язані з тим, що позивач не може виконувати свої звичайні повсякденні обов`язки та приділяти необхідну увагу сім`ї. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за доцільне задовольнити позов повністю, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» моральну шкоду, спричинену внаслідок професійного захворювання у розмірі 10 000,00 грн. Щодо оподаткування моральної шкоди, судом встановлено, що відповідно до пп. а)пп.\~164.2.14\~пункту\~162.2 ст. 162 ПК України\~до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Верховний Суд в постанові від 30.06.2021 по справі № 180/505/20 зазначив, що з 23.05.2020 стягнута моральна шкода підлягає оподаткуванню у разі перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати. Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 25.07.2018 в справі №180/683/13-ц є некоректним, оскільки судові рішення в ній приймались на основі норми пп. а) пп.\~164.2.14\~пункту\~162.2 ст. 162 ПК України\~в редакції, що була чинною до 23.05.2020. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, передбаченому\~Законом України «Про судовий збір», пропорційно до розміру задоволених вимог, що складає 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved