Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін Позовна заява мотивована тим, що 15 квітня 2022 року Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Подружжя має спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, сварки які призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми, спільного побуту та господарства не ведуть. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 03.09.2024 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 19.09.2024 до суду надійшло клопотання про зменшення судових витрат на професійну правову допомогу у якому представник відповідача просить зменшити витрати «до нуля», оскільки: - не долучено належного та допустимого доказу на підтвердження вартості понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу; - справа є малозначна, тому вона не потребує значних затрат робочого часу; - відповідач здійсню постійний догляд за спільною дитиною інвалідом - [PERSON] покладення судових витрат з боку матері у розмірі 8 000,00 грн є неприпустимим. 19.09.2024 від представника відповідача надійшла заява про надання строку для примирення у якій просить надати строк для примирення терміном 6 місяців. Заява мотивована тим, що причиною непорозумінь у сім`ї був стрес позивачки та нервовий стан, в якому вона перебувала внаслідок запровадженого на всій території України воєнного стану, наявністю в родині двох дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, хвилюванням за майбутнє життя родини та фінансовий стан. З метою зниження емоційної напруги, покращення психо-емоціного стану [PERSON] сторони прийняли спільне рішення про необхідність проживати окремо деякий час, розділивши обов`язки по догляду за дітьми. Відповідач зацікавлений у збереженні сім`ї, вважає рішення про розірвання шлюбу передчасним. 23.09.2024 суд за власної ініціативи здійснив перехід з розгляду справи з порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 02.10.2024 о 12:00 год. 24.09.2024 представник подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його перебуванням в іншому судовому засіданні. 24.09.2024 від адвоката Каращука Ю.А., який діє в інтересах [PERSON] , до суду надійшли заперечення на заяву про надання строку на примирення. Представник позивача просить відмовити у наданні строку для примирення, оскільки: - заява про надання строку для примирення не містить аргументів, що такий захід буде дієвий; - за час перебування справи у суді відповідач не зробив жодний дій для примирення з позивачкою; - відповідач завдав тілесних ушкоджень позивачці; - позивачці стало відомо, що відповідач подав заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з неї. 30.09.2024 до суду надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн та судового збору у розмірі 1211,20 грн. 30.09.2024 від представника позивачки надійшли заперечення на клопотання про зменшення судових витрат на професійну правову допомогу у яких він просить відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на наступне: - витрати є співмірними та об`єктивними з витраченим часом адвоката на надання правової допомоги; - посилання відповідача, що на його утриманні є син інвалід а тому він не повинен сплачувати судові витрати є абсурдом, оскільки питання щодо визначення місця проживання дітей на даний час вирішується судом; - позивачка піклується про [PERSON] (купує йому ліки та каші який на даний час перебуває в лікарні) та має на утриманні спільну з відповідачем дитину - [PERSON] , при цьому відповідач коштів на утримання доньки не надає. 02.10.2024 судове засідання було відкладено на 28.10.2024 о 10:45 год. Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 28.10.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання. У судовому засіданні позивачка заперчувала проти відкладення розгляду справи підтримала доводи викладенні у позовні заяви, позов просила задовольнити. Подання клопотання має на меті штучне затягування судового процесу, оскільки в судах розглядаються справи за позовом відповідача до неї. Пояснила, що відповідач вже давно проживає з іншою жінкою, з якою має спільну дітину, а їхнього сина [PERSON] він забрав силоміць. 11.09.2024 вона звернулася до органів національної поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення відповідачем на підтвердження слів просила долучити витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Суд відхилив клопотання про відкладення судового засіадння, оскільки це повторна неявка, поважні причини неявки суд не встановив. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 квітня 2022 року Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а/з 66. Подружжя має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 11.09.2024 та довідки №012 від 11.09.2024 про фіксацію тілесних ушкоджень, [PERSON] встановлено діагноз - забій носу. Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які міститься у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження 12024105040001473) "До Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла ухвала слідчого суді Козачук О.М. №755/16424/24 від 03.10.2024 року про зобов?язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з приводу скарги Каращука Юрія Ігоровича в інтересах громадянки [PERSON] , [INFO] про те, що 11.09.2024 року, приблизно о 0 год. 30 хв.. за адресою: м. Київ, проспект Алішера Навої 3, невстановлена досудовим розслідуванням особа, нанесла тілесні ушкодження [PERSON] " Оцінка суду Відповідно до статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частини першої статті 24 СК України). Згідно з частиною третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Вжиття судом заходів щодо примирення подружжя у справах про розірвання шлюбу застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно під час розгляду конкретної справи. Відповідно до роз`яснень у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Передбачене ч. 1 ст.111СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 7 ст. 240 ЦПК України). Під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін (частина сьома статті 211 ЦПК України). Суд відхилив клопотання про надання строку для примирення подружжя, оскільки це є правом а не обов`язком суду. Відповідно до встановлених обставин примирення між подружжя є неможливим, суперечитеме моральним засадам суспільства та не відповідає меті, що хоче досягти відповідач, який за твердженням позивачки має іншу родину. З огляду на зазначене, суд виснував, що подружжя не підтримує сімейних стосунків, сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки суму судового збору, сплаченого при подачі позову. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини четверта - шоста статті 137 ЦПК України). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи (частина третя статті 141 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду неодноразово розглядала питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу і сформувала висновок, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved