Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Печерського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. Після смерті чоловіка позивача [PERSON] , яка настала [INFO] , відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, автомобіль ЗАЗ 110308, кузов [NUMBER] . Шостою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу№ 127/2023 щодо майна померлого. Позивачем подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений автомобіль. Шоста київська державна нотаріальна контора, отримавши від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС відповідь, що автомобіль не реєструвався за фізичною особою [PERSON] , 23.04.2024 винесла постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Разом з тим, [PERSON] придбав автомобіль у ТОВ «Атем», що підтверджується Рахунком на оплату № 1964 від 02.08.2012. На підставі анульованого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за ТОВ «Атем» покупцю [PERSON] видано довідку - рахунок серії [NUMBER] . Отже спадкодавець придбав автомобіль, але з об`єктивних причин не зміг поставити транспортний засіб на облік (тривала хвороба). Зважаючи на викладене представник позивача просить суд визнати за [PERSON] право власності на автомобіль ЗАЗ 110308, кузов [NUMBER] , як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON] . На виконання положень ст. 31 ЦПК України ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2024, цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито 03.07.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження. Представником Київської міської ради подано відзив на позов, де зазначено наступне. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 15.06.2004 товариство з обмеженою відповідальністю «Атем» є власником автомобіля ЗАЗ 110308. На підставі довідки-рахунку № 451058 [PERSON] продано та видало автомобіль ЗАЗ 110308. Звертаємо увагу суду, що рахунок-довідка видана не власником транспортного засобу (товариством з обмеженою відповідальністю «Атем»), а суб`єктом господарювання під назвою «ДАКАРС» (зазначене вбачається з відбитку печатки на довідці-рахунку). Разом з тим, видавати вищезазначені довідки могли лише суб`єкти господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Враховуючи інформацію, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «Атем» не здійснювало тих видів діяльності, які пов`язані з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, тому, відповідно, не мало правових підстав видавати таку довідку. Позивач стверджує, що із об`єктивних причин [PERSON] не зміг поставити автомобіль на облік у органах реєстрації транспортних засобів у зв`язку з тривалою хворобою, незадовільним фізичним станом та смертю. Водночас, Позивачем не надано належних та допустимих доказів неможливості здійснення перереєстрації транспортного засобу та оформлення відповідного права за померлим протягом десяти років. За таких обставин представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив представник позивача наголосив, що власник транспортного засобу юридична особа ТОВ "АТЕМ" здійснила продаж цього транспортного засобу через суб`єкт господарювання - ТОВ "ДАКАРС", який здійснює свою діяльність під основним кодом КВЕД - 45.11 - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, який перебуває (перебував) на обліку в органах Державтоінспекції та був забезпечений бланками довідок-рахунків. Постановою Кабінету міністрів України від 07.09.1998 №1388 затверджено "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів". Відповідно до зазначеного Порядку і було здійснено купівлю транспортного засобу ЗАЗ 110308 померлим [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляду справу за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача також просив розглянути справу за його відсутності, про що свідчить відзив на позовну заяву. Дослідивши надані докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.07.1990 року (свідоцтво про шлюб [NUMBER] ). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 19.05.2022 Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), відповідно до ст. 1261 ЦК України. За положеннями ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] звернувся з заявою пор прийняття спадщини після смерті батька та Шостою київською державною нотаріальною конторою 11.04.2023 відкрито спадкову справи № 127/2023 . Разом з тим, як свідчать матеріали справи, 23.04.2024 державним нотаріусом Шостої київської нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль ЗАЗ 110308, кузов [NUMBER] , який залишився після смерті її чоловіка [PERSON] . Як свідчить зазначена постанова, таке рішення прийнято у зв`язку із отриманням відповіді за запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві про те, що автомобіль ЗАЗ 110308, кузов [NUMBER] не реєструвався за фізичною особою: [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] придбав автомобіль ЗАЗ 110308, кузов [NUMBER] у Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем», зазначене підтверджується довідкою-рахунком № 451058 02.08.2012, рахунок на оплату № 1964 від 02.08.2012 (постачальник - ТОВ «Атем», покупець - [PERSON] , договір ОС автомобіль Славута). Оплата за придбання транспортного засобу здійснена [PERSON] через ПАТ «Банк «Київська Русь» 02.08.2012 на рахунок ТОВ «Атем». Матеріали справи також свідчать про те, що свідоцтво про реєстрацію спірного транспортного засобу з приміткою: видано довідку рахунок ДПІ 451058 від 02.08.2012 перебуває у розпорядженні позивача. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, відповідно до ст. 204 ЦК України. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили що угода укладена між ТОВ «Атем» та [PERSON] була визнана у встановленому законом порядку недійсною. При цьому, суд не може покласти в основу рішення доводи представника відповідача щодо порушення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 07.09.1998 №1388 (в редакції, що діяла на момент придбання автомобіля), оскільки зазначеним Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі. Суд також зауважує, що представником Київської міської ради не заявлялись вимоги про визнання договору недійсним, нікчемним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув права власності на спірний транспортний засіб. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки, згідно до ст. 1261 ЦК України. Під час розгляду справи не було встановлено, що [PERSON] за життя зробив відповідне розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 23), у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому засіданні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т. ч. шляхом визнання права. Відповідно до частини 1 статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За приписами ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги положення ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оскільки, позивач не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, суд вважає, що право [PERSON] на спадкове майно підлягає судовому захисту, а тому позов підлягає задоволенню. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved