Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Кушнір Т.В. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Заяву мотивує тим, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 24.06.1961 року Бюро ЗАГС виконкому Сталінозаводської райради депутат трудящих. Заявниця змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » в 1982 році у зв`язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.10.1982 року, виданого Відділом запису актів цивільного стану Виконкому Кіровської районної ради народних депутатів м. Донецьк. Мати заявниці - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 85 років на тимчасово окупованій території України в м. Донецьк, Донецької області. Причиною смерті стало злоякісне новоутворення прямої кишки. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, вся територія Донецького району (включаючи місто Донецьк) перебуває в тимчасовій окупації з 07.04.2014 року. Згідно національного реєстру адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад України, введений 26.11.2020 наказом Міністерства розвитку громад та територій України (Мінрегіону) до Донецького району, Донецької області входить Донецька територіальна громада, до якої включено, як адміністративно-територіальна одиниця м. Донецьк. Похованням [PERSON] , [INFO] , займались заявниця, яка і доглядала матір, яка через стан здоров`я не могла самостійно пересуватися, та потребувала постійного догляду та допомоги в самообслуговуванні. Заявниця після похорону матері покинула тимчасово окуповану територію України - м. Донецьк. Разом з тим, вказує, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, в м. Донецьк Донецької області, у заявниці є в наявності лише документи так званої незаконної «Донецької народної республіки», які є недійсними на території України. Відтак, на підтвердження факту смерті [PERSON] [INFO] , заявниця може надати документи «Донецької народної республіки», а саме: свідоцтва про смерть, від 19.08.2024 серії [NUMBER] , у якому зазначено, що [PERSON] [INFO] , померла [INFO] у віці 85 років, про що 19.08.2024 зроблено актовий запис № 881; довідку про причину смерті № 5919 від 12.08.2024; копію лікарського свідоцтва про смерть № 5919 від 12.08.2024, які були отриманні заявницею. Для державної реєстрації смерті в порядку, встановленого законодавством України та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] [INFO] , з зазначеними документами заявниця звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), однак його працівники усно повідомили заявниці, що відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово- медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Тож, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на території України, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ встановленої форми для здійснення реєстрації смерті матері. Встановлення факту смерті матері їй потрібно для отримання дійсного свідоцтва про смерть для подальшої реалізації прав як спадкоємиці по закону, а тому заявниця змушена звернутися до суду з даною заявою. Таким чином, просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Стила, Старобешевського р-ну Донецької області, яка померла [INFO] в місті Донецьк, Донецької області, у віці 85 років та на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05.11.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Кушнір Т.В. підтримали доводи викладені у заяві та просили задовольнити її у повному обсязі. У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, до початку розгляду до суду скеровано заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, у вирішенні заяви по суті покладалися на розсуд суду. Заслухавши та враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів заяви вбачається, зокрема, з наданої заявником копії свідоцтва про смерть від 19.08.2024 серії [NUMBER] , виданого Будьонівським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції донецької народної республіки, [PERSON] , [INFO] , місце народження: Донецька область, Старобешевський район, село Стила, померла [INFO] у рф, донецька народна республіка, місто Донецьк, про що складено запис акту про смерть за № 881.Вказаний населений пункт, розташований на території, непідконтрольній державній владі України. Крім того, відповідно до довідки про причину смерті (до форми №106/у № 5919, видається для поховання) від 12.08.2024, яка є додатком до лікарського свідоцтва № 5919 від 12.08.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причиною смерті зазначено: злоякісне новоутворення прямої кишки. Факт родинного зв`язку між заявницею [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується такими документами: копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 01.06.2001, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] ; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.10.1982 року, виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Кіровської районної ради народних депутатів м. Донецьк., відповідно до якого [PERSON] змінила своє прізвище на шлюбне « [PERSON] »; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії № [NUMBER] , місце реєстрації: Сталінозаводське районне бюро ЗАГС, виданого 24.06.1961, матір`ю якої вказано [PERSON] . Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Кіровським РВДМУ УМВС України в Донецькій області 03.11.1998, [PERSON] , [INFO] , є уродженкою с. Стила, Старобешевського району Донецької області. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом восьмим ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, частиною першою визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (абзац 2 частини 1 вказаної статті). Отже, на теперішній час для проведення реєстрації факту смерті матері заявниці необхідно встановити сам факт її смерті, оскільки вона померла на території у районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), затвердженого Наказом міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309. Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст. 82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому низкою відповідних законів було продовжено, та який діє станом на час розгляду вказаної справи. Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. До того ж, відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Частиною другою статті 319 ЦПК України визначено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Вказані вище нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово окупованій території, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку. Даючи оцінку допустимості у даній справі таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В той же час з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilacu and Others v. Moldova and Russia») та Консультативного висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), суд, виходячи з інтересів громадян України, що проживають на окупованій території, а також того, що встановлення факту смерті особи має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, як виняток, під час розгляду справи в порядку ст. 317 ЦПК України, бере до уваги надані заявником документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозв`язку. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України.

Outcome: approved