Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, в якому вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] та повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року шлюб між сторонами розірвано, діти залишилися проживати з нею, аліменти на їх утримання відповідач не сплачував. 17.07.2021 року вона уклала шлюб з [PERSON] , від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . В березні 2021 року відповідач в черговий раз забрав сина на зустріч, після чого його не повернув. 08.03.2022 року, без згоди позивачки, разом з неповнолітнім сином відповідач виїхав за кордон, де і перебуває по теперішній час. 18.04.2023 року Комунарським районним судом видано судовий наказ № 333/2923/23 про стягнення з позивачки на користь відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17.04.2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що при винесенні судового наказу відповідачем не були вказані та відповідно не враховані судом обставини, які зазначені в ст. 182 СК України. Оскільки вона має на утриманні повнолітню доньку, яка продовжує навчання, та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та те, що вона не працює, доглядаючи за дитиною до досягнення нею 3-х років, просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів з частки до 1/9 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієвою М.М. від 10.07.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2024 року на підставі розпорядження керівника апарату № 52-к від 26.06.2024 року вказану цивільну справу передану до розгляду судді Піху Ю.Р. Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піха Ю.Р. від 26.06.2024 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд на 29.09.2024 року. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали суду заяви, в яких уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву до суду не надсилав. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.08.2019 Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Повнолітня донька сторін, [PERSON] , [INFO] , є студенткою 3 курсу денної форми навчання факультету соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.04.2016 року у цивільній справі № 333/489/16-ц н.п. 2/333/895/2016 шлюб між сторонами розірвано. 17.07.2021 року [PERSON] , [INFO] , зареєструвала свій шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Від шлюбу має доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2023 р. по справі №333/2923/23, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від видів заробітку щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття. Представником стягувача [PERSON] адвокатом Бєліковим О.С. 20.04.2023 року подано на примусове виконання судовий наказ про стягнення аліментів до Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідно до наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 30.09.2024 року [PERSON] має заборгованість у розмірі 30\~816,09 грн. З пояснень позивача слідує, що остання не працює через те, що доглядає за донькою до трьох років, вважає, що відповідач, перебуваючи за кордоном отримує грошову допомогу на своє утримання та утримання дитини, тому перебуває в кращому матеріальному становищі, ніж вона та її діти, які перебувають в Україні. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої\~статті 192 СК Українив становлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища одного з батьків може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Вищевказані правові норми та висновки наведені в Постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц. Позивач в своєму позові наводить підставу для зменшення розміру аліментів: погіршення її майнового стану внаслідок того, що вона не працює, доглядає за донькою до трьох років, а також має на утриманні повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Оцінивши надані позивачем докази, судом встановлено, що після ухвалення вищевказаного рішення суду змінились обставини у платника аліментів, які значно впливають на стягнення аліментів, а саме: позивач не може працювати, оскільки доглядає за донькою до трьох років та має на утриманні повнолітню доньку, яка продовжує навчання. З огляду на вищевказане, враховуючи погіршення матеріального стану позивача, обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Outcome: approved