Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач 25.03.2024 звернувся в суд з позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав. Заявлений позов обґрунтовував тим, що з відповідачкою перебував у фактичних шлюбних стосунках з 2012 р., 04.08.2015 зареєстрували шлюб, який розірваний згідно рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02.11.2021. За час спільного проживання до одруження у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Малолітні діти проживають з позивачем та перебувають повністю на його утриманні. Відповідачка, яка згідно рішення Богородчанського районного суду від 29.11.2023 повинна сплачувати аліменти на дітей, має заборгованість по їх сплаті у розмірі 26936,70 грн. Вироком від 12.03.2019 відповідачка була засуджена Богородчанським районним судом до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, після відбування покарання до дітей не повернулася, з ними не спілкується, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться їхнім навчанням, вихованням, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування. Просив позбавити відповідачку батьківських прав щодо її малолітніх дітей та стягнути з відповідачки на його користь витрати зі сплати судового збору. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи у поданому до суду клопотанні просив розгляд справи проводити у відсутності третьої особи. Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що у фактичних шлюбних стосунках сторін позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] , що тривали з 2012 р., народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації 04.08.2015 шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.6-9). Згідно вироку від 12.03.2019 Богородчанський районний суд Івано-Франківської області визнав відповідачку винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 117 КК України, та призначив їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців (а.с.25-27). Рішенням від 02.11.2021, яке набрало законної сили з 02.12.2021, Богородчанський районний суд Івано-Франківської області розірвав шлюб між сторонами (а.с.30). Суд установив, що малолітні діти сторін проживають з батьком, після відбуття покарання відповідачка до дітей не повернулася, з ними не спілкується. Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.03.2024, малолітні діти сторін разом з батьком [PERSON] проживають без реєстрації у будинку на [ADDRESS] у задовільних матеріально-побутових умовах (а.с.22). Згідно шкільних характеристик Росільнянського ліцею батько приділяє належну увагу вихованню своїх чотирьох дітей, бере активну участь в освітньому процесі (а.с.18-21). Відповідно до розрахунку Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість відповідачки зі сплати аліментів на дітей станом на 01.02.2024 становить 26936,70 грн (а.с.23). Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дзвиняцької сільської ради від 15.03.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав щодо її чотирьох малолітніх дітей (а.с.14-17). \~ \~ \~ \~Суд установив, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання чотирьох малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , а саме: не спілкується з ними у обсязі, необхідному для їх нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклується про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не цікавиться їх вихованням, навчанням, не проявляє щодо них батьківської турботи і піклування, не надає їм належного матеріального утримання. \~ \~ \~ \~Таким чином, відповідачка, яка усунулася від виконання обов`язків щодо виховання та розвитку своїх дітей, порушила права дітей на належне батьківське виховання. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.\~Держави-учасниці\~зобов`язуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обов`язки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень ст. 18 Конвеції батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч.\~3\~ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом\~основної турботи\~та основним\~обов`язком батьків\~є забезпечення\~інтересів своєї\~дитини. У відповідності з вимогами ст. 150 СК України батьки зобов`язані\~виховувати дитину\~в дусі\~поваги до\~прав та\~свобод інших\~людей,\~любові до\~своєї сім`ї\~та родини,\~свого народу,\~своєї Батьківщини;\~батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток; батьки зобов`язані\~забезпечити здобуття\~дитиною повної\~загальної середньої\~освіти,\~готувати її\~до самостійного\~життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Стаття 152 СК України встановлює, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має\~право противитися\~неналежному виконанню\~батьками своїх\~обов`язків щодо\~неї;\~дитина має\~право звернутися\~за захистом\~своїх прав\~та інтересів\~до органу\~опіки та\~піклування,\~інших органів\~державної влади,\~органів місцевого\~самоврядування та\~громадських організацій;\~дитина має\~право звернутися\~за захистом\~своїх прав\~та інтересів\~безпосередньо до\~суду,\~якщо вона\~досягла чотирнадцяти\~років. Згідно вимог ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків\~від виконання\~батьківських обов`язків\~є підставою\~для покладення\~на них\~відповідальності,\~встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; З огляду на встановлені судом обставини, з метою якнайкращого забезпечення інтересів малолітніх дітей сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та позбавлення відповідачки батьківських прав. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачки на користь позивача 4844,80 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.2). \~ \~ \~ \~На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст.\~3,\~18,\~27\~Конвеції ООН\~про права\~дитини від\~20.11.1989\~р. (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 150, 152, 155, 164 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved