Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовної заяви 02.05.2024 малолітній [PERSON] , [INFO] , від імені та в інтересах якого діє його батько - [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] (третя особа - Дніпровська міська рада) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Дніпровську міську раду (а.с. 1-6). В обґрунтування позову зазначив, що 19.04.2019 мати [PERSON] - [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 19.04.2019 року за реєстровим № 199, яку планувала подарувати [PERSON] , адже через декілька місяців мав народитися син. 26.04.2019 [PERSON] подарувала цю квартиру [PERSON] на підставі договору дарування квартири від 26.04.2019. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . 23.10.2019 за заявою дружини [PERSON] (матері дитини) та за його згодою дитина зареєстрована у цій квартирі. Таким чином [PERSON] набув права користування спірною квартирою за фактом народження. У подальшому позивач дізнався про пред`явлення позову [PERSON] про витребування цієї квартири. За наслідками розгляду спору постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 по справі № 201/10592/19 витребувано квартиру [ADDRESS] від [PERSON] на користь [PERSON] . У цій частині постанова апеляційного суду залишена в силі постановою Верховного Суду в 13.09.2023. Натепер [PERSON] звернувся з позовом до малолітнього [PERSON] про позбавлення права користування квартирою, справа № 201/789/24 перебуває на розгляді у Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська. Водночас [PERSON] вже втратив право користування зазначеною квартирою. У цій квартирі він був зареєстрований у 1979 році, але у 2006 році переїхав проживати в квартиру дружини, розташовану за адресою: [ADDRESS] , і з того часу у спірній квартирі не проживав, тому втратив право користування цією квартирою. [PERSON] у поданій ним позовній заяві про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зазначав, що [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим була знята з реєстрації 14.02.2006. Після смерті матері [PERSON] у 2006 році [PERSON] одразу з дружиною [PERSON] і сином [PERSON] переїхали з квартири за адресою: [ADDRESS] , у квартиру за адресою: [ADDRESS] , де з 28.03.1980 прописана його дружина [PERSON] Квартира за адресою: [ADDRESS] була зачинена з метою її збереження та передані житла сину та майбутнім онукам, при чому регулярно час від часу як [PERSON] , так і його дружина навідувалися до квартири для перевірки її технічного стану та стану комунікації, щоб унеможливити завдання шкоди сусідам. Отже [PERSON] втратив право користування квартирою у січні місяці 2006 року відповідно до положенні ст. 107 ЖК України. Більш того, 06.12.2023 [PERSON] поновив реєстрацію свого місця проживання в квартирі [ADDRESS] , але з того моменту жодного дня в квартирі не проживав. 14.12.2023 відкрите виконавче провадження щодо витребування спірної квартири від [PERSON] на користь [PERSON] . 18.01.2024 у [PERSON] витребувано квартиру і [PERSON] отримав ключі від квартири. Отже з 18.01.2024 [PERSON] міг вільно і безперешкодно користуватися квартирою. Натомість, після отримання квартири 18.01.2024, жодного дня в ній не прожив. У розумінні ст. 107 ЖК України [PERSON] , як особа яка заселилася в квартиру на підставі ордеру, втратив право користування зазначеним житловим приміщенням ще в січні 2006 року, оскільки переїхав на постійне місце проживання в квартиру дружини розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не проживає у спірній квартирі більше 18 років та жодного разу в квартирі не з`являвся. Лише 18.01.2024 року він прийшов до квартири разом з приватним виконавцем та після цього його ніхто його у квартирі не бачив. Отже після виписки з квартири [PERSON] позивач зможе зробити ремонт і переїхати проживати з сином. Стаття 29 ЦК України не пов`язує місце проживання особи з місцем її реєстрації. Право користування житлом у дитини виникає на підставі факту її народження. В розумінні ч. 4 ст. 156 ЖК України та ч. 2 ст. 64 ЖК України відповідач - [PERSON] не є членом сім`ї позивача, як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) спірним житловим приміщенням. Натепер [PERSON] не має можливості на власний розсуд користуватися і розпоряджатися майном, на яке має речове право у вигляді володіння користування ще з 28.07.2019 (дати народження) та не має можливості в подальшому набути право власності на зазначене житлове приміщення для себе та членів своєї сім`ї, як на об`єкт приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На підставі викладеного, просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Заяви учасників процесу по суті справи. Відповідач позовні вимоги не визнав. 10.08.2024 надав відзив на позовну заяву (а.с. 47-61), у якому вказав, що 19.04.2019 між [PERSON] і [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 199. 19.04.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Уваровим М.О. прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 та здійснений запис про право власності 31271903 від 19.04.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . 26.04.2019 між [PERSON] і [PERSON] укладений договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 229. 26.04.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 та здійснений запис про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 171425221 від 24.06.2019. [INFO] народився [PERSON] батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . В розумінні ч. 4 ст. 156 та ч. 2 ст. 64 ЖК України позивач - малолітній [PERSON] , [INFO] не є членом сім`ї відповідача [PERSON] , як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) малолітньою особою житловим приміщенням за вказаною адресою. 13.09.2019 [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського МНО Чернишов С.О., приватний нотаріус Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М., приватний нотаріус Дніпровського МНО Уваров М.О., Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (справа № 201/10592/19). 23.10.2019 на підставі заяви матері - [PERSON] за згодою батька та власника спірної квартири (на той час) - [PERSON] , державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 по цивільній справі № 201/10592/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, за яким позовні вимоги задоволено частково. Витребувано квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) від [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), що належала на підставі договору дарування від 26 квітня 2019 року, укладеного між [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 229 на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Скасовано рішення, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 від 06 лютого 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30164675 від 05 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] . 1 Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 від 08 лютого 2019 року державного реєстраїора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30206878 від 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 від 19 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31271903 від 19 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 від 26 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Усунуто перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпоряджання квартирою за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) та відновити реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу [PERSON] на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 в частині вирішення позовних вимог [PERSON] про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, в іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 залишено без змін. Також постановою Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Бєліка А.С. на( додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року залишено без задоволення. 06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання зазначених рішень суду апеляційної та касаційної інстанції по справі № 201/10592/19 в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру відновлено реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023. 14.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. відкрито виконавче провадження № 73606561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19, виданого 09.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в частині витребування спірної квартири за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) від [PERSON] на користь [PERSON] 18.01.2024 від колишнього власника [PERSON] під час примусового виконання рішень суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру було витребувано квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) на користь [PERSON] . 19.01.2024 виконавче провадження № 73606561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19 закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням в повному обсязі. 22.01.2024 [PERSON] пред`явив позов до малолітнього [PERSON] в особі законних представників [PERSON] і [PERSON] (треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до Жовтневого районного суду м.. Дніпропетровська. Ухвалою від 23.01.2024 у цивільній справі № 201/789/24 відкрито провадження та на тепер триває розгляд справи по суті і дослідження доказів. Не погодився із твердженням позивача про те, що [PERSON] втратив право користування квартирою з 2006 року. Обставини щодо проживання [PERSON] у дружини з 2006 року і втрати ним права користування спірною квартирою вже були дослідженні під час розгляду цивільної справи № 201/10592/19, що підтверджується доказами, наданими до позовної заяви від 22.01.2024 [PERSON] до [PERSON] у цивільній справі № 201/789/24 і обставинами, встановленими рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанції у цивільній справі № 201/10592/19 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Вважав необґрунтованими доводи позивача про те, що 06.12.2023 [PERSON] відновив реєстрацію свого місця проживання в спірній квартирі, але відтоді жодного дня в квартирі не проживав, хоча з 18.01.2024 після виконання судового рішення міг вільно та безперешкодно користуватися квартирою. Дійсно, 14.10.2023 державним реєстратором судові рішення в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] виконані та скасовано (анульовано) право власності колишніх власників [PERSON] (батька позивача), [PERSON] (баби позивача), [PERSON] та [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав №№ 350768719, 350769175, 350769314, 350769368 від 17.10.2023. На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 по справі № 201/12856/23 клопотання [PERSON] про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 12019040650001203 задоволено та скасовано арешт, накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19 від 24.05.2019. Після чого 06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання зазначених рішень суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення, прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру відновлена реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023. 18.01.2024 у виконавчому провадженні квартира витребувана від [PERSON] на користь [PERSON] згідно з Актом приватного виконавця. В акт представником стягувача [PERSON] внесено ряд зауважень стосовно непридатності до проживання квартири і наявності заборгованості. 22.01.2024 [PERSON] пред`явив позов до малолітнього [PERSON] в особі законних представників [PERSON] , [PERSON] , треті особи Департамент адміністративних, послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою від 23.01.2024 у цивільній справі № 201/789/24 відкрито провадження та на теперішній час триває розгляд справи по суті і дослідження доказів. 01.02.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Лєон Дніпро ЛТД» договір № УТ 01/02/24-1 про надання послуг з централізованого спостереження за системою охоронної сигналізації та тривожної сигналізації «тривожної кнопки» щодо охорони квартири за адресою: [ADDRESS] . З 28.09.1995 [PERSON] офіційно не працевлаштований та з 2023 року є пенсіонером за віком, що підтверджується трудовою книжкою на ім`я [PERSON] від 26 вересня 1975 року. Станом на 18.08.2024 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано за будь-якою особою. Враховуючи непридатний стан квартири для проживання, в якому залишив її колишній власник [PERSON] , припинення постачання електроенергії, газу, води та теплової енергії з дозволу колишнього власника [PERSON] , наявність боргів за комунальні послуги, з урахуванням того, що [PERSON] не має великих заощаджень як для термінового погашення усіх боргів та найскорішого відновлення постачання електроенергії, газу, води та теплової енергії, так і для здійснення будівельних ремонтно - монтажних робіт, позивач не може проживати наразі у квартирі. Тому уклав договір на охорону квартири. Відповідач є пенсіонером за віком та з 2019 року намагається законними способами відновити своє право володіння та користування спірною квартирою. Малолітній [PERSON] є членом сім`ї колишнього власника [PERSON] , який втратив своє право користування зазначеним житловим приміщенням в результаті припинення його права власності на це житлове приміщення в розумінні ст. 346 ЦК України на підставі рішення суду. Тобто підстава (право власності батька [PERSON] - договір дарування квартири від 26.04.2019, на якій було зареєстровано 23.10.2019 місце проживання і набув право користування син власника - малолітній [PERSON] у спірному житловому приміщенні (після відкриття провадження 01.10.2019 у справі № 201/10592/19) була оспорена [PERSON] та скасована у судовому порядку, тому не можливо вважати, що позивач - малолітня особа набув право користування цим житлом на законних підставах. У розумінні ч. 4 ст. 156 та ч. 2 ст. 64 ЖК України так і сам позивач - малолітній [PERSON] визнає, що дійсно не є членом сім`ї відповідача [PERSON] (п. 2.2 позовної заяви), як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) малолітньою особою житловим приміщенням за вказаною адресою. Тобто на тепер саме [PERSON] не має можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися майном, на яке має речове право у вигляді володіння та користування ще з 29.10.1979, яке було відновлено на підставі рішень судів, саме [PERSON] не має можливості в подальшому набути право власності на зазначене житлове приміщення для себе та членів своєї сім`ї, як на об`єкт приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» у зв`язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів 22.01.2024 з позовом до малолітного [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (справа №201/789/24). Батько позивача [PERSON] як колишній власник втратив право користування зазначеним житловим приміщенням в наслідок припинення його права власності на це житлове приміщення в розумінні ст. 346 ЦК України, і матір позивача - [PERSON] втратила право користування зазначеним житловим приміщенням в наслідок зняття її реєстрації з місця проживання на підставі рішень судів апеляційної та касаційної інстанції у цивільній справі № 201/10592/19, тому і сам позивач - малолітня особа [PERSON] , [INFO] , в першу чергу як член сім`ї колишнього власника [PERSON] втратив право користування і проживання зазначеним житловим приміщенням в наслідок припинення у останнього права власності і абсолютного права, яке включає право володіння, користування та розпоряджання на це житлове приміщення. Батьки [PERSON] та [PERSON] своєю свідомою поведінкою під час примусового виконання рішень судів апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру щодо витребування квартири станом на 18.01.2024 засвідчили втрату ними інтересу на той час до цього житлового приміщення, враховуючи добровільне виселення з квартири та залишення її у стані не придатному для проживання малолітньої особи. Таким чином, з боку відповідача - [PERSON] відсутнє будь-яке порушення, невизнання або оспорювання прав малолітньої особи. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовний вимог. Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався. Рух справи. Ухвалою судді Наумової О.С. від 19.06.2024 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 40). Представник позивача - адвокат Бардаченко Д.В. у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача - адвокат Куценко О.М. у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити. Представник третьої особи - Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явися, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином (а.с. 41, 185, 189, 191, 197, 225). Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 19.04.2019 між [PERSON] і [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 199 і того ж дня цим де нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру за [PERSON] . 26.04.2019 між [PERSON] і [PERSON] укладений договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 229 і того ж дня цим де нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру за [PERSON] . У [PERSON] і [PERSON] народився [PERSON] , [INFO] . 13.09.2019 [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського МНО Чернишов С.О., приватний нотаріус Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М., приватний нотаріус Дніпровського МНО Уваров М.О., Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (справа № 201/10592/19). 23.10.2019 на підставі заяви матері - [PERSON] і за згодою батька та власника спірної квартири (на той час) - [PERSON] , державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпр - опетровська від 25.01.2022 по цивільній справі № 201/10592/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с. 62 - 77). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 83 - 93). Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 16.08.2022 та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 94 - 107). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 апеляційна скарга [PERSON] задоволена частково, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.01.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, за яким позовні вимоги задоволено частково. Витребувано квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) від [PERSON] , що належала на підставі договору дарування від 26 квітня 2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрованого в реєстрі за № 229 на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Скасовано рішення, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 від 06 лютого 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30164675 від 05 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] . Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 від 08 лютого 2019 року державного реєстраїора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 30206878 від 06 лютого 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46568620 від 19 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31271903 від 19 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 46679880 від 26 квітня 2019 року державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Уварова М.О. на підставі якого здійснений номер запису про право власності № 31376187 від 26 квітня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ). Усунуто перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування та розпоряджання квартирою за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) шляхом зобов`язання Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради зняти з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) та відновити реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19 касаційну скаргу [PERSON] на постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 задоволено частково, скасовано постанову Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 в частині вирішення позовних вимог [PERSON] про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, в іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишено без змін (а.с. 115 - 148). 06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання судових рішень по справі № 201/10592/19 в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру відновлено реєстрацію місця проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023 (а.с. 158). 14.12.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. відкрито виконавче провадження № 73606561 щодо примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19, виданого 09.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в частині витребування спірної квартири за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) від [PERSON] на користь [PERSON] (а.с. 30). 18.01.2024 від [PERSON] під час примусового виконання рішення суду витребувано квартиру за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , про що приватним виконавцем складений акт (а.с. 31). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Вірко С.Г. від 19.01.2024 виконавче провадження № 73606561 з примусового виконання виконавчого листа № 201/10592/19, виданого 09.10.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в частині витребування спірної квартири закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням в повному обсязі (а.с. 32). 22.01.2024 [PERSON] пред`явив позов до малолітнього [PERSON] в особі законних представників [PERSON] і [PERSON] (треті особи - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою суду від 23.01.2024 у цивільній справі № 201/789/24 відкрито провадження. За даними з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою суду від 10.09.2024 провадження у справі зупинене до розгляду даної справи. Судами у справі № 201/10592/19 встановлено, що на підставі ордеру № 159 від 01.02.1962 [PERSON] у складі сім`ї, що складалася з чотирьох членів: чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] надана у користування квартира за адресою: [ADDRESS] . На підставі ордеру № 1213 серія А від 06.09. 1979 [PERSON] у складі сім`ї, що складалася з трьох членів: чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] у зв`язку з відселенням з будівельного майданчика за адресою: [ADDRESS] , надана у володіння та користування квартира за адресою: [ADDRESS] . На підставі ордеру № 1214 серія А від 06.09.1979 [PERSON] у складі сім`ї, що складалася з чотирьох членів: чоловік - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] у зв`язку з відселенням з будівельного майданчика за адресою: [ADDRESS] , надана у володіння та користування квартира за адресою: [ADDRESS] . Також після вселення сім`ї [PERSON] у складі трьох членів до квартири за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були прописані (зареєстровані) за вказаною адресою з 29.10.1979. [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим 21.02.1995 виписаний із вказаної адреси (знятий з реєстрації). [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим була знята з реєстрації 14.02.2006 року. 06.02.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 45387822 та здійснений запис про право власності № 30164675 від 05.02.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] . Підставою виникнення права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] було зазначено договір купівлі-продажу від 12.11.1999, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Чернишовим С.О., зареєстрований в реєстрі за № 7774, який укладено нібито за участю продавців: [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , що діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що мешкає там же, а також на підставі доручення, посвідченого 06 листопада 1999 року Тараненко Л.О., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, в реєєстрі № 2630 від імені [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] та покупця: [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . 06.02.2019 між [PERSON] та [PERSON] зі згоди дружини [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М., зареєстрований в реєстрі за № 162. 08.02.2019 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кейтельгіссер О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45433150 та здійснений запис про право власності № 30206878 від06.02.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) за [PERSON] . 16.02.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб. 12.04.2019 [PERSON] звернувся з заявою до Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про зняття з реєстрації місця проживання позивача [PERSON] та 12.04.2019 державним реєстратором Чуб І.В. прийнято рішення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 19.04.2019 між [PERSON] (зі згоди дружини [PERSON] ) та [PERSON] (зі згоди чоловіка [PERSON] ) укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 199. 26.04.2019 між [PERSON] (зі згоди чоловіка [PERSON] ) та [PERSON] укладений договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Уваровим М.О., зареєстрований в реєстрі за № 229. 10.05.2019 о 16-00 годині [PERSON] зателефонувала племінниця, яка повідомила, що вікна у квартирі за адресою: [ADDRESS] відчинені, після чого останній одразу прибув до квартири і виявив, що дверні замки змінені. [PERSON] відчинив двері невідомий чоловік, який повідомив, що здійснює в квартирі ремонт на замовлення нового власника. Після чого було викликано поліцію та 13.05.2019 [PERSON] звернувся з заявою до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо притягнення до відповідальності невстановлених осіб, які шахрайським шляхом заволоділи майновими правами на нерухоме майно, яке належить останньому. 14.05.2019 в ЄРДР СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстроване кримінальне провадження № 12019040650001203 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] від 13.05.2019, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2019. 14.05.2019 [PERSON] визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 14.05.2019. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2019 по справі № 201/5858/19 накладено арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження квартирою за адресою: [ADDRESS] . 18.07.2019 державним реєстратором відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради прийнято рішення про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка є дружиною колишнього власника [PERSON] з 16.02.2019. 13.09.2019 [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чернишов С.О., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Уваров М.О., Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, [PERSON] , виконавчий комітет Соборної районної у м. Дніпрі ради про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна, - скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2019 відкрито провадження у справі № 201/10592/19. Як видно зі змісту постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 , постанови Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 201/10592/19., позивач [PERSON] посилався в позовній заяві на те, що після смерті матері в 2006 році він разом зі своєю дружиною та сином переїхали із спірної квартири до квартири [ADDRESS] , де була прописана його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Суди апеляційної і касаційної інстанцій у цій справі дійшли висновку, що зняття з реєстрації позивача [PERSON] відбулося з порушенням його права на житло, а під час судового розгляду не встановлено правових підстав для позбавлення позивача права користування спірним житлом та відсутні підстави для зняття з реєстрації місця проживання позивача. У касаційній скарзі на постанову Дніпровського апеляційного суду у цивільній справі № 201/10592/19 від 22.03.2023 [PERSON] вказував про відсутність у [PERSON] права користування квартирою з посиланням на норми ст. ст. 71, 107 ЖК України та ст.. 405 ЦК України, а саме, що позивач сам з`їхав зі спірної квартири 13 років тому, що вказує на втрату права користування квартирою; на момент звернення з позовом у позивача не було і права користування квартирою; позивач не довів свого жодного права на спірну квартиру, не довів прав користування і власності. Відповідно до змісту постанови Верховного Суду у цивільній справі № 201/10592/19 від 13.09.2023 судами зі змісту позовної заяви (а.с. 1-15 т. 1) судами встановлено, що у 2006 році, після смерті матері - [PERSON] , позивач - [PERSON] , разом зі своєю дружиною та сином переїхали зі спірної квартири до квартири [ADDRESS] , де була зареєстрована його дружина - [PERSON] та син - [PERSON] . Верховним Судом зроблено висновок з цього приводу про те, що з урахуванням усіх обставин справи, зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] відбулося з порушенням його права на житло й він має право на захист порушеного права в обраний ним спосіб. При цьому доводи касаційної скарги в основному зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції по суті вирішення спору, зокрема в частині вирішення позовної вимоги [PERSON] про витребування спірної квартири. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді його переїзду для проживання в 2006 році в квартиру своєї дружини були з`ясовані та дослідженні під час розгляду іншої цивільної справи № 201/10592/19, у якій брали участь [PERSON] , малолітній [PERSON] , [PERSON] і Дніпровська міська рада із зазначенням мотивів відхилення цих аргументів судами апеляційної та касаційної інстанцій, які були викладені у відзиві [PERSON] на позовну заяву та на апеляційну скаргу [PERSON] , а також у касаційній скарзі [PERSON] відповідно, у зв`язку з чим судами зроблені висновки за результатами розгляду апеляційної скарги [PERSON] та касаційної скарги [PERSON] відповідно. На виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023 по справі № 201/10592/19 в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру, 06.04.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради знято з реєстрації місця проживання матір малолітньої особи - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На виконання постанови Верховного Суду від 13.09.2023 по цивільній справі № 201/10592/19, постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.03.2023, 17.01.2023 державним реєстратором - приватним нотаріусом Дніпровського МНО Кравченком О.О. рішенні суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення прав та інтересів [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] виконані, скасовано (анульовано) право власності колишніх власників [PERSON] (батька позивача), [PERSON] (баби позивача), [PERSON] та [PERSON] на спірну квартиру, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав №№ 350768719, 350769175, 350769314, 350769368 від 17.10.2023 (а.с. 152 - 155). На підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 по справі № 201/12856/23 клопотання [PERSON] про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 12019040650001203 задоволено та скасовано арешт, накладений на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/5858/19 від 24.05.2019 (а.с. 156 - 155). У подальшому 06.12.2023 Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на виконання зазначених рішень суду апеляційної та касаційної інстанції в частині відновлення, прав та інтересів [PERSON] на спірну квартиру відновлено реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади від 06.12.2023 (а.с. 158). Під час примусового виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 73606561 складений Акт приватного виконавця Вірки С.Г. виконавчого округу Дніпропетровської області від 18.01.2024 про передання квартири на користь [PERSON] до якого представником стягувача [PERSON] - адвокатом Куценком О.М. внесені зауваження до стану квартири та зазначено про відсутність у квартирі такого майна: вхідні двері у квартиру змонтовані з листа гіпсокартону; постачання електроенергії (відсутні взагалі вимикачі світла та розетки, відсутнє взагалі прибори освітлення, подання електроенергії припинено); централізоване водопостачання та водовідведення (відсутні раковина у ванній кімнаті та на кухні, відсутній унітаз у ванній кімнаті, подання холодної та гарячої води припинено); постачання газу (відсутня газова плита, подання газу припинено); постачання теплової енергії (відсутні батареї у кухні та двух житлових кімнатах); підвісні стелі у двох житлових кімнатах та коридорі порізані і звисають зі стелі до підлоги; шпалери на стінах у коридорі, кухні та двох житлових кімнатах обірвані та звисають до підлоги; кахель у ванній кімнаті та кухні розбиті, пофарбовані чорною фарбою; підлога у коридорі, ванній кімнаті, кухні та двох житлових кімнатах зірвані, також по особовому рахунку № [NUMBER] згідно рахунку - повідомленню за комунальні послуги № 323515 станом на 01.01.2024 року значилася велика заборгованість по сплаті: за постачання теплової енергії у розмірі 33 232, 91 гривня; за абонентське обслуговування у розмірі 403, 80 гривень; з управління багатоквартирними будинками КП «Жилсервіс-5» у розмірі 1928,13 гривень; з управління багатоквартирними будинками КП «Жилсервіс-14» у розмірі 5892,04 гривень; за послугу з вивезення твердих побутових відходів ТОВ «Екологія-Д» у розмірі 2462,86 гривень; з управління багатоквартирними будинками КП «Жилсервіс-2» у розмірі 7504,74 гривень; за послугу з вивезення твердих побутових відходів КП «Жилсервіс-2» у розмірі 687,84 гривень; за послугу централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 21581,62 гривень, також по особовому рахунку № [NUMBER] згідно рахунку за електроенергію № [NUMBER] від 31 жовтня 2023 року значилася заборгованість: по сплаті за електроенергію у розмірі 5612,28 гривень (а.с. 159 - 160, 161 - 162). Станом на 18.08.2024 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1758870312101) не зареєстровано за жодною особою, обтяження відсутні, що підтверджене інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 391408845 від 18.08.2024 (а.с. 179 - 183). 01.02.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Лєон Дніпро ЛТД» договір № УТ 01/02/24-1 про надання послуг з централізованого спостереження за системою охоронної сигналізації та тривожної сигналізації «тривожної кнопки» щодо охорони квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 176 - 178). Як видно з копії трудової книжки, з 28.09.1995 відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, з 2023 року є пенсіонером за віком (а.с. 172 - 175). У судовому засіданні [PERSON] особисто надав суду пояснення про те, що у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] він проживає з 1979 року, ніколи не виїжджав з квартири і не переїздив. У 2006 році померла його мати, а дружина не проживала в спірній квартирі. Після смерті матері всі його речі фактично були в обох квартирах - і у квартири [ADDRESS] і у спірній квартирі. У спірній квартирі знаходилися меблі - кухня, сальна і гостинна, там він користувався і посудом, ночував. Фактично жив у двох квартирах. У нього тоді траплялися гіпертонічні кризи, тому треба було щоб хтось був поруч, тому також жив у квартирі дружини. Квартира дружини знаходиться на відстань 700 метрів від спірної, за 10 хвилин можна до неї дійти. Стосовно того, чому вказав у позові у справі про витребування квартири, що він переїхав, то пояснив, що після того як його племінниця, що проходила повз квартир и побачила розбиті вікна, він викликав поліції, потім подав заяву до поліції про те, що квартиру незаконно захоплена. Можливо він тоді не правильно сформулював події, був на емоціях. Стверджував, що фактично проживав на дві квартир - міг ночувати у спірній квартирі, для цього там все було. Спірна квартира була у нього єдина, квартира у якій він проживав із дружиною, належить останній, а іншого житла у нього не було. Пояснив, що працював краяльником на взуттєвому підприємстві, мав невелику зарплату, у 2006 році приблизно 4-5 тис.грн. У спірній квартирі ремонт не мг робити, оскільки там була хвора матір. Коли вона померла у 2006 році, то квартира була в жилому стані як і у 2019 році, він сплачував за комунальні послуги. Також пояснив що отримано цю квартиру у 1979 році, квартиру отримала сім`я, він, батько і мати, сестра отримала квартиру у цьому ж будинку у сусідньому під`їзді на 9-му поверсі. У 2005 році помер батько і в 2006 померла мати. Позивач одружився у 1979 році. А після того як прийшов з армії жив у спірній квартирі, надав описання квартири, що у ній було з меблів та речей домашнього вжитку, під`єднані комунікації. У березні 2019 року він був у квартирі, а вже у травні 2019 року племінниця побачила відкриті вікна, і зателефонувала йому спитала чому у нього відкриті вікна. Він пішов до квартири, там були будівельники, які повідомили, що роблять ремонт і він викликав поліцію. Повідомив що сусід з 44 квартири у 2018 році цікавився продажем квартири, позивач сказав, що квартиру продавати не буде, сказав, що він з жінкою переїде сюди жити. Пошту він також отримував за адресою спірної квартири, там є поштова скринька. Планував приватизувати квартиру, з реєстрації ніколи не знімався, про те, що знятий з реєстрації дізнався від адвоката. Не знав що його виписали і виселили. Малолітнього [PERSON] він не знає, це не член його сім`ї. З 2019 року дружиною проживає у квартирі [ADDRESS] , оскільки зі спірної квартири його виселено було. Після отримання доступу до своєї квартири і ключів від державного виконавця, (з 18.01.2024) у квартирі не може проживати, оскільки вона повністю непридатна для проживання. Так, вхідні двері збиті з дощок з навісним замком. Немає розеток та вимикачів, батареї зрізані, кранів, унітазу, не відключене газопостачання, електропостачання, стіни побиті, міжкімнатних дверей немає, зірвані поли. Заборгованість за комунальні послуги становить приблизно 30000 грн. Після того як отримав ключі від державного виконавця, то поїхав придбав і поставив двері у квартиру та поставив охоронну сигналізацію, за яку наразі регулярно сплачує. Також потроху сплачує заборгованість за комунальні послуги, упродовж наступного року планує сплатити повністю, підключити електроенергію. Позивач отримує заробітну плату в розмірі 10-12 000,00 грн., пенсії поки не отримує. Тому на ремонт коштів поки що не вистачає. Допитаний свідок [PERSON] (свідок позивача) у судовому засідання пояснив, що він є другом позивача [PERSON] з 2013 року, разом проживали у гуртожитку. [PERSON] він не знає. [PERSON] зателефонував йому (свідкові) восени 2019 року і попросив разом із ним подивитися квартиру, яку він хоче купити. Вони разом оглянули квартиру по [ADDRESS] , вона була у непридатному для проживання стані, в квартирі було холодно, вибите вікно, санвузол не працював, води не було, меблів не було. [PERSON] казав, що буде робити ремонт. Свідок так розумію, що він вже купив цю квартиру. Потім свідок був у квартирі, коли [PERSON] зробив ремонт - у 2022 році. 2. Мотивувальна частина Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 64 Конституції України право на судовий захист не може бути обмежене. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 16.09.2015 року №21-1465а15. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є право володіння, право користування (сервітут), право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Згідно із ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно із ч. 1 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЖК Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно із ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок і частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно із ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Статтею 346 ЦК України передбачені підстави припинення права власності та згідно ч. 2 ст. 346 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до абз. III п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, аналізуючи зазначені норми права вважаю, що право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням є похідним, тобто може виникнути та існувати лише за наявності права власності (є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпоряджання) на квартиру в особи, членами сім`ї якого вони є, а із припиненням права власності цієї особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї, що узгоджується з правою позицією висловленою у постанові Верховним Судом України № 6-158цс14 від 05 листопада 2014 року та Верховного Суду по справі № 766/1955/16-ц від 29 січня 2018 року. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Встановлено, що у розумінні ч. 4 ст. 156 та ч. 2 ст. 64 ЖК України, так і сам позивач - малолітній [PERSON] , [INFO] визнає, не є членом сім`ї відповідача [PERSON] , як особи, яка має речове право на чуже майно, і між ними відсутня будь-яка угода щодо користування (проживання) малолітньою особою житловим приміщенням за вказаною адресою. [PERSON] не має можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися майном, на яке має речове право у вигляді володіння та користування ще з 29.10.1979, яке було відновлене на підставі судового рішення у цивільній справі № 201/10592/19. [PERSON] може набути право власності на спірну квартиру як на об`єкт приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що він вказував у судовому засіданні. Тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів 22.01.2024 з позовом до малодітного [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (справа №201/789/24). Батько позивача - [PERSON] натепер втратив право власності і , як наслідок, і право користування квартирою, мати позивача - [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням внаслідок зняття її реєстрації з місця проживання на підставі рішення суду у цивільній справі № 201/10592/19, тому позивач - малолітній [PERSON] також як член сім`ї колишнього власника [PERSON] втратив право користування і проживання у спірній квартирі Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. У судовому зсіданні встановлено, що батьки малолітнього [PERSON] не проживають у спірній квартирі. Отже, [PERSON] натепер не є особою, яка може вимагати захисту цивільного права та інтересу позивача - малолітнього сина [PERSON] , оскільки не є власником чи користувачем спірної квартири і не є членом сім`ї [PERSON] , а тому його право не може бути захищене ані у порядку ст. 396 ЦК України, ані у порядку 72 ЖК України. При цьому помилковим є твердження позивача про те, що малолітній [PERSON] може в подальшому набути право власності на зазначене житлове приміщення для себе та членів своєї сім`ї, як на об`єкт приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки до правовідносин, які складися між [PERSON] (обдарованим) і [PERSON] (дарувальником) мали б застосовуватися норми ЦК України, які регулюють порядок набуття квартири у власність, у разі якщо б правочини купівлі-продажу і дарування відповідали закону. [PERSON] і члени його сім`ї не зверталися до органу місцевого самоврядування із відповідними заявами про надання квартири у користування, не набували її на підставі ордеру або договору найму і тому не є суб`єктами права на приватизацію. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] від імені та в інтересах якого діє [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат. Щодо судового збору. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що у задоволенні позову відмовлено судові витрати у вигляд сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. (а.с. 7) з відповідача не стягуються. Щодо правничої допомоги. Витрати на правничу допомогу можуть бути розподілені шляхом ухвалення додаткового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed