Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог [PERSON] (далі Позивач), через свого представника, адвоката Ятеля Є.О. звернулась в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), у якому просив стягнути з Відповідача на свою користь: матеріальну шкоду,заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 116\~090 грн. спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 1211, 20 грн. судового збору; 5000 грн. витрат на отримання правової допомоги адвоката. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.09.2023 сталась ДТП за участю автомобілів CHEVROLET EVANDA з д.н.з. [NUMBER] під керуванням Відповідача та автомобіля ВАЗ-21114 з д.н.з. [NUMBER] під керуванням Позивача. Винуватцем пригоди є Відповідач, що підтверджується копіями постанов Іванківського районного суду від 11.10.2023 та постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2024. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При ДТП в її учасників були відсутні поліси обов`язкового страхування на транспортні засоби. Сума шкоди, яка спричинена автомобілю Позивача становить 116\~090 грн. Рух справи 22.07.2024 позовна заява надійшла до суду. 26.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 13.09.2024. 13.09.2024 закрито підготовче судове засідання, судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 14.10.2024, відкладене на 21.10.2024, 29.10.2024 та 04.11.2024. Позиції сторін Заяви по суті справи Відповідач подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що надані Позивачем докази ФОП « [PERSON] » не відповідають положенням Методики проведення товарознавчої експертизи, зокрема не містять інформації про проведення огляду КТЗ. Також відсутні докази того, що згаданий ФОП є суб`єктом оціночної діяльності, така інформація про нього відсутня в Державному реєстрі. Крім цього, Відповідач просив стягнути з Позивача на свою користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн. Представник Позивача подав відповідь на від відзив, у якому вважає доводи Відповідача необґрунтованими, оскільки надані Позивачем докази не є висновками експерта а є письмовими доказами, які також є джерелами доказів у справі. Позиції в судовому засіданні. Позивач та його представник просили задовольнити позов з наведених у ньому підстав. Відповідач та його представник просили відмовити у задоволені позову, оскільки сума спричинених збитків не підтверджена належними та допустимими доказами. Допит свідків Будучи допитаним у судовому засіданні [PERSON] , який надавав Позивачу документи про вартість відновлювальних робіт автомобіля (товарні чеки, калькуляцію та рахунки), пояснив, що свідоцтва оцінювача не має. Коли до нього привозять автомобілі з пошкодженнями, він оглядає їх візуально, після чого ремонтує та вже потім складає суму ремонту. На автомобіль Позивача ВАЗ 21114 він склав звіт про оцінку. Про пошкодження, які він вважав такими, що виникли в результаті ДТП він дізнався від Позивача усно. Пошкоджений автомобіль Позивача було доставлено до нього на евакуаторі (евакуатор належить синові ФОП, яким має право здійснювати послуги з евакуації). Він знаходився на території ФОП близько двох тижнів, ніяких робіт він з ним взагалі не виконував. Він хотів починати виконувати роботу, однак приїхав Позивач і сказав що бкде забирати автомобіль в інше місце для ремонту, оскільки коштів за розрахунками ФОП « [PERSON] » в нього немає. Невдовзі Позивач забрав свій автомобіль у тому ж стані, в якому він був доставлений на територію ФОП. Також пояснив, що Позивач йому ніяких коштів не сплачував за товарними чеками, ці документи були виготовлені для того, щоб Позивач орієнтувався в сумі ремонту з урахуванням виконаних робіт та запчастин. Позивач при допиті свідка не оспорював правдивості показань ФОП « [PERSON] » та пояснив, що з території останнього відвіз автомобіль іншим людям для ремонту. Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права. Стаття 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 11.10.2023, Відповідач визнаний винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягало в порушенні вимог п. 16. 11, 2.2 ПДР України, а саме за те, що 23.09.2023 о 09 год. 03 хв. в смт. Іванків по вул. Заводська керував автомобілем CHEVROLET EVANDA з д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Зоряна, не виконав вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та виїхавши на перехрестя не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-21114 д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 3-4) Постановою Київського\~апеляційного суду\~від 05.02.2024\~апеляційна скарга\~Відповідача на\~постанову суду\~від 11.10.2023\~залишена без\~задоволення,\~а постанова\~Іванківського районного\~суду без\~змін (а.с.\~5-8)\~ Автомобіль ВАЗ-21114 з д.н.з. [NUMBER] належить на праві власності Позивачу (а.с. 12) Згідно з копією наряду-замовлення про надання послуг з ремонту автомобіля ВАЗ 21114 [NUMBER] від 05.12.2023, вартість послуг становить 116\~090 грн. Документ складено ФОП « [PERSON] » (а.с. 14) Згідно з копією рахунку № 24 від 05.12.2023, постачальник ФОП « [PERSON] », платник Позивач, доповнення: ремонт автомобіля ВАЗ 21114, вартість робіт автомобіля становить 69360 грн. (розбирання-збирання кузова; монтаж-демонтаж двигуна; лівий бризговик з лонжероном; заміна бризговик з лонжероном; усунення перекосу передньої частини кузова; передня панель та її заміна; фара передня; радіатор; антифриз; бампер передній; капот; переднє ліве крило; заміна крила; акумулятор; корпус повітряного фільтра в зборі; подушка двигуна) (а.с. 15) Згідно з копією рахунку № 25 від 05.12.2023, постачальник ФОП « [PERSON] », платник Позивач, доповнення: ремонт автомобіля ВАЗ 21114, вартість робіт автомобіля становить 46739 грн. (лобове скло; заміна скла; заднє ліве крило; заміна крила; арка заднього крила; решітка радіатора; усунення перекосу задньої панелі; фарбування частини автомобіля; послуги евакуатора) (а.с. 16) Відповідно до товарного чеку від 05.12.2023 виданого ФОП « [PERSON] » загальна вартість таких запчастин як: лівий бризговик з лонжероном; передня панель; ліве заднє крило; ліве переднє крило; капот; арка крила задня; решітка радіатора, становить 45730 грн. (а.с. 17) Відповідно до товарного чеку від 05.12.2023 виданого ФОП « [PERSON] » загальна вартість таких запчастин як: лобове скло; подушка двигуна; акумулятор; фара передня; бампер передній; корпус повітряного фільтра; основний радіатор, становить 16790 грн. (а.с. 18) Відповідно до калькуляції від 05.12.2024, складеної ФОП « [PERSON] » на замовлення Позивача, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 105590 грн. (а.с. 19-21) Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, [PERSON] зареєстрований як ФОП з 28.02.1994 та займається такими видами діяльності як: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 роздрібна торгівля деталями для автотранспортних засобів; 52.21 допоміжне обслуговування наземного транспорту (а.с. 22-24) За цими ж видами діяльності ФОП « [PERSON] » є платником єдиного податку (а.с. 25) Згідно з роздруківкою із сайту, автомобіль з д.н.з. [NUMBER] станом на 23.09.2023 був таким, що не мав полісу внутрішнього страхування (а.с. 26) З огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до такого. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала. Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України) При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Судом встановлено та підтверджено рішеннями Іванківського районного суду від 11.10.2023 та постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2024 те, що винуватцем пригоди, яка мала місце 23.09.2023 о 09 год. 03 хв. в смт. Іванків на перехресті вулиць Заводська та Зоряна є Відповідач. Однак, такі судові рішення лише підтверджують винуватість Відповідача у ДТП, але не свідчать про те, що він спричинив завдану транспортному засобу Позивачу шкоду у розмірі, яку зазначає Позивач. Розмір шкоди доводиться іншими належними, допустимими та достатніми доказами. Суд відхиляє доводи Відповідача про неналежність документів, наданих ФОП « [PERSON] » в частині недотримання останнім Положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ/Фонду держмайна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 з огляду на таке. Відповідно до п. 7.5 постанови Верховного Суду від 21.12.2020 у справі № 911/286/20, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. А тому судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ. Таким чином, доказами розміру спричинення шкоди транспортному засобу може бути як висновок судової авто товарознавчої експертизи, так і документи, виконані СТО, яка є платником ПДВ, за результатами проведення ремонту. Близькі за змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду 13.03.3018 у справі № 910/9396/17 та від\~06.07.2018 у справі № 924/675/17. Також суд відхиляє доводи Відповідача про те, що внаслідок ДТП автомобіль Позивача отримав лише подряпину, оскільки як вбачається з оглянутої судом справи про адміністративне правопорушення № 366/2963/23, в якій Відповідач визнаний винуватим рішенням Іванківського районного суду від 11.10.2023, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2024, автомобіль Позивача зазначав значних механічних пошкоджень, про що свідчать фотознімки, долучені захисником самого Відповідача, тому суд оцінює такі доводи як спосіб введення в оману суду та інших учасників справи. Разом з цим, суд не може прийняти до уваги докази, надані представником Позивача, виконані ФОП « [PERSON] », оскільки як встановлено судом, останній фактично роботи з відновлювального ремонту автомобіля не виконував, а зміст документів зводиться до того, що визначена сума збитку є лише попереднім розрахунком ремонтних робіт та запчастин, які слід замінити. Позивач забрав свій автомобіль з території ФОП « [PERSON] » та відвіз його для ремонтування до інших людей. Як зазначено вище (п. 7.5 постанови ВС від 21.12.2020 у справі № 911/286/20) суд має з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ. Суд враховує, що ФОП « [PERSON] » є платником ПДВ, проте ремонт автомобіля Позивача він не здійснював. Таким чином, відомості з документів, наданих ФОП « [PERSON] » в частині, яка стосується найменування виконаних робіт суд не приймає до уваги, оскільки жодного ремонту автомобіля Позивача ФОП не здійснював. Також суд не приймає до уваги інші відомості з наданих Позивачем документів, які стосуються вартості запчастин, які слід замінити, оскільки як пояснив сам ФОП « [PERSON] » він не має посвідчення оцінювача. З витягу з Державного реєстру також не вбачається наявності виду у ФОП такої діяльності як оцінювання. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону. Визначення вартості матеріального збитку шляхом проведення незалежної оцінки (виконавець - оцінювач транспортних засобів) або автотоварознавчого дослідження (виконавець - судовий автотоварознавець) відповідає вимогам ст. 7 Закону України «Про оцінку майна та професійну оціночну діяльність в Україні», в якій сказано, що проведення незалежної оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках (висновок ВС, викладений у постанові від 31.10.2019 у справі №522/1597/15-ц) За таких обставин, суд приходить до висновку, що вартість запчастин, зазначених в документах, виданих ФОП « [PERSON] », які надані Позивачем суду є сумнівною, оскільки ФОП не має свідоцтва кваліфіковане свідоцтво оцінювача, його діяльність не пов`язана з оцінюванням вартості спричинених збитків. Заявлену суму витрат можливо було взяти до уваги за умови, якби ремонт автомобіля Позивача був закінчений ФОП « [PERSON] » і останній за результатами ремонту склав і видав Позивачу акт виконаних робіт. Однак, з огляду на встановлені обставини цієї справи, суд приходить до висновку про недоведеність Позивачем належними доказами суми спричиненого йому збитку Відповідачем внаслідок ДТП, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено 1211, 20 грн. судового збору (а.с. 35). За отримання професійної правової допомоги адвоката, представник Позивача просив стягнути з Відповідача грошові кошти у розмірі 5000 грн. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати слід залишити за Позивачем, тому в цій частині питання про судові витрати не вирішується.

Outcome: dismissed