Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: До Іванківського районного суду Київської області надійшла цивільна справа за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі\~ Позивач), поданий через представника, Попова Вячеслава Євгеновича до [PERSON] (далі\~-\~Відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якому Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь понесені витрати в розмірі 123 951, 84 грн., судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., обґрунтовуючи позов тим, що 06.10.2022 у приблизно о 17 год. 50 хв., в с. Литвинівка по вул. Л. Українки мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Вишгородського районного суду Київської області від 21.11.2022, винним у вищевказаній ДТП визнано водія транспортного засобу марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] . Згідно з даних Централізованої бази даних МТСБУ, автомобіль марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , на дату ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] , 12.10.2022 повідомив страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до звіту виконаного суб`єктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] , склала 175 342, 40 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 119 963, 35 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 07.12.2022. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 3988, 49 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.01.2023. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 123951, 84 грн. Отже, МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність. МТСБУ, відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати, отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність в розмірі понесених фактичних витрат, в порядку зворотної вимоги (регресу). Рух справи: 12.09.2024 позовна заява надійшла до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. 17.09.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання призначене на 05.11.2024. Відповідачу було надано строк 15 днів на подачу відзиву на позовну заяву з дня отримання ним копії ухвали суду. Позиції сторін: Сторони у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно належним чином. Представник позивача скерував до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки з рекомендованим повідомленням за адресою місця реєстрації, яке повернулось з відміткою про отримання. Також Відповідачу надсилалось sms-повідомлення про розгляд зазначеної справи на особистий номер телефону, зазначений у позовній заяві, текст якого доставлено 15.10.2024. Таким чином, відповідач, будучи належно повідомленим про розгляд зазначеної справи в суді, відзиву на позовну заяву не подав, із заявами про поновлення строку для подання такого до суду також не скерував. З клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, з огляду на що, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України, після закінчення строків для надання сторонами відповідних заяв по суті справи, визначених в ухвалі про відкриття. У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Ухвалою суду від 05.11.2024 постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Встановлені судом обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено, що 06.10.2022 у приблизно о 17 год. 50 хв., в с. Литвинівка по вул. Л. Українки мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Вишгородського районного суду Київської області від 21.11.2022, винним у вищевказаній ДТП визнано водія транспортного засобу марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] - [PERSON] . Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина Відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно з даних Централізованої бази даних МТСБУ, автомобіль марки ЗАЗ державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , на дату ДТП не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Власник пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] , 12.10.2022 повідомив страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ про отримання відшкодування шкоди. Відповідно до звіту виконаного суб`єктом оціночної діяльності, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen» державний номерний знак [NUMBER] , склала 175 342, 40 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 119 963, 35 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.12.2022. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 3988, 49 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.01.2023. Загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 123951, 84 грн. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з\~п.\~39.1\~ст.\~39\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (№ 1961-IV) Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до п.п. 39.2.1 п.39.2 ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, шкоду пов`язану із втратою товарного вигляду Моторне (транспортне) страхове бюро України не відшкодовує. Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З правових позицій, викладений у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 753/21177/16-ц вбачається, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 січня 2022 року у справі № 204/5403/18 прийшла до висновків, що відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на викладене, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат на відшкодування збитків транспортного засобу д.н. [NUMBER] в розмірі 123 951, 84 грн. (119 963, 35 грн. регламентна виплата та 3 988,49 грн. витрати на проведення експертизи). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування понесених позивачем витрат, є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача витрати в порядку регресу в розмірі 123 951, 84. Судові витрати: Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Позивачем, при зверненні з позовом до суду, сплачено судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. (платіжне доручення № 983373 від 26.07.2024 /а.с.5/) та який зарахований до спеціального фонду державного бюджету України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути сплачену суму судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved