Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 12 лютого 2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] . Протягом останього часу стосунки між ними розладилися через різіні погляди на життя та цінності. Вже тривалий час живуть окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та побуту, не підтримують подружніх стосунків. У кожного з них є своє особисте життя, не повязане одне з одним та своє коло інтересів. Фактично сімя припинила своє існування, а шлюб розпався та має лише формальний характер. Підстав для збереження шлюбу немає. Подальше спільне родружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і недоцільним. Спільних інтересів, окрім виховання сина, не мають. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим та обдуманим. Ухвалою від 06 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У заяві від 06 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] просить розглядати справу без участі позивача та його представника, позов підтримує. Відповідач у заяві від 04 листопада 2024 року просить провести розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення, оскільки примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00046532634 від 15 серпня 2024 року. Сторони мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить його інтересам, відсутні \~підстави \~для \~вжиття \~додаткових \~заходів \~для \~примирення \~подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved