Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані комунальні послуги. В обгрунтування позовних вимог, вказує, що 01.09.2011 року між КП «Комунальник» та приватним підприємцем [PERSON] укладено договір №3768 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , де розташовано бар-магазин « [INFO] », власником якого є [PERSON] . В розділі договору «адреси та підписи сторін» за згодою споживача послуг було вказаного його дружину, відповідача у справі [PERSON] . На виконання умов вказаного договору КП «Комунальник»\~вчасно та в повному обсязі надавало послуги передбачені договором. Однак, відповідач порушив умови договору щодо сплати за спожиті послуги у встановлені договором строки, внаслідок чого за період з 26.09.2015 року по 01.08.2018 року включно виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі 11943,70 грн. Не виконання боржником ПП [PERSON] зобов`язань за укладеним договором стало підставою для звернення КП «Комунальник» до Господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги, інфляційних втрат та 3% річних. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року в справі №918/549/18 залишеним в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 року позовні вимоги КП «Комунальник» задоволено частково, стягнуто з відповідача 11943,76 гривень заборгованості за надані послуги, 1330,60 гривень інфляційних втрат, 391,93 гривень 3% відсотки річних. Після винесення рішення, відповідач з вересня 2018 року знову не проводив оплату за надані послуги. Станом на час звернення до суду відповідачем не проводиться оплата за надані послуги, відповідно до умов договору №3768 від 01.09.2011 року. Згідно отриманої 17.04.2024 року позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з 19.05.2022 року власником нежитлового приміщення бар-магазин « [INFO] », що розташований в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Драновським Ю.М., є [PERSON] 19.04.2024 року відповідачу [PERSON] рекомендованим листом направлено претензію щодо досудового врегулювання спору про стягнення заборгованості за надані послуги. Відповідачем, після отримання претензії про сплату заборгованості не проведено жодної оплати в якості погашення заборгованості. За вказаних обставин, заборгованість відповідача за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з вересня 2018 року по 03.06.2024 року становить 33350,95 гривень, а з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних борг відповідача складає 46958,23 гривень. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з врахуванням інфляційних втрат та 3% річних та судових витрат. Ухвалою суду від 20 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 31 жовтня 2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, згідно яких просить відмовити в задоволенні позову, заперечуючи факт укладення будь-яких договорів [PERSON] . Договір від 01.09.2011 року, на який посилається представник позивача, як підставу заявлених вимог, був укладений між КП «Комунальник» та [PERSON] . Відповідач [PERSON] ніколи не укладала договорів з КП «Комунальник» щодо надання послуг з утримання будинків та споруд, та не є стороною вказаного договору. [PERSON] помер та спадкоємцем померлого відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 19.05.2022 року виданого приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Драновським Ю.М. В 2022 року КП «Комунальник» звертався з позовом до [PERSON] з аналогічними вимогами про стягнення заборгованості за надані послуги. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року позов КП «Комунальник» до [PERSON] залишено без розгляду в зв`язку з поданням позивачем відповідної заяви. Під час розгляду вказаної справи, відповідач [PERSON] повідомила, що не стороною договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 11.09.2011 року. Також відповідач проінформувала суд та представника позивача, що нею було прийнято спадщину після смерті [PERSON] . Таким чином, станом на 11.10.2022 року представник позивача достовірно був проінформований про смерть боржника [PERSON] та прийняття спадщини його дружиною [PERSON] . Відповідно до ст.1281 ЦК України право кредитора пред`явити вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину не пізніше 6 місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна, незалежно від настання права вимоги. Враховуючи, що шестимісячний строк пред`явлення вимоги до спадкоємця боржника закінчився, позивач позбавлений права вимоги за спірними правовідносинами. Також зазначає, що відповідач [PERSON] , як новий власник нерухомого майна нежитлового приміщення бар-магазин « [INFO] », що розташований в [ADDRESS] , жодних договорів з КП «Комунальник» після отримання свідоцтва про право на спадщину не укладала. Матеріалами справи не містять доказів, які б підтверджували позивачем здійснювались заходи або виконувалась робота щодо утримання будинків та прибудинкової території. Окрім того, позивачем безпідставно нараховані штрафні санкції відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки на час воєнного стану, який оголошений 24 лютого 2022 року та продовжується на даний час, санкції, передбачені ст.625 ЦК України не застосовуються. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задоволити. Пояснила, що дійсно з [PERSON] договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не укладено, оскільки остання відмовляється від його укладення. Також, відповідач як спадкоємець [PERSON] , несе відповідальність за його боргами. Представник відповідача адвокат Мушкеєв В.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у письмових поясненнях, просив в їх задоволенні відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. 01 вересня 2011 року між Комунальним підприємством «Комунальник» та підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Предметом даного договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. (а.с.33-34) Відповідно до свідоцтва про право власності (серія [NUMBER] ) від 08.06.2004 року власником бару-магазину « [INFO] », що розташований в [ADDRESS] є [PERSON] . (а.с.35) Рішення Господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року позов Комунального підприємства «Комунальник» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій задоволено частково, стягнуто 11943,76 гривень заборгованості за надані послуги, 1330,60 гривень інфляційних втрат та 391,93 гривень три відсотки річних. (а.с.16-21) Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 грудня 2018 року рішення Господарського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року залишено без змін. (а.с.22-29) 19 квітня 2024 року КП «Комунальник» направлено [PERSON] претензію про сплату заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] .Невського в розмірі 32383,65 гривень. Вказана заборгованість складається із заборгованості до відкриття спадщини після смерті [PERSON] та заборгованість після відкриття спадщини. (а.с.31) За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником нежитлового приміщення, бар-магазин « [INFO] » в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 448 від 19.05.2022 року виданого приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Драновським Ю.М. є [PERSON] . (а.с.44-49) Згідно розрахунку заборгованості, станом на 03 червня 2024 року, заборгованість [PERSON] становить 33350,95 гривень, 10819,28 гривень інфляційних втрат та 483,65 гривень 3% річних, а всього 46958,23 гривень. (а.с.106) Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року позов КП «Комунальник» до ФОП [PERSON] залишено без розгляду в зв`язку з поданням позивачем відповідної заяви. Предметом позову є стягнення заборгованості з відповідача ФОП [PERSON] за надані послуги з утримання будинків. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що судом встановлено необгрунтованість вимог КП «Комунальник» до ФОП [PERSON] , з огляду на відсутність будь-яких зобов`язань останньої перед КП «Комунальник». Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В обґрунтування до позову позивачем надано розрахунок заборгованості [PERSON] , відповідно до якого вбачається заборгованість в розмірі 33350,95 грн. за період з вересня 2018 року по травень 2024 року, договір №3766 про надання послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, укладений підприємцем [PERSON] , документи щодо встановлення тарифів на послуги та перелік та періодичність надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, як спадкоємець [PERSON] несе відповідальність за заборгованістю за надані послуги, згідно з договором №3766 від 11.09.2011 року, що утворилась до відкриття спадщини після смерті [PERSON] , а також за заборгованістю, яка утворилась після відкриття спадщини після смерті [PERSON] в загальному розмірі 46958,23 гривень., однак з такими доводами позивача суд не може погодитися з огляду на слідуюче. Перевіривши та дослідивши письмові докази, надані представником відповідача у сукупності з іншими доказами, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення, бар-магазин « [INFO] » в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 448 від 19.05.2022 року виданого приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Драновським Ю.М., згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. В серпні 2022 року позивач звертався до ФОП [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] . Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 жовтня 2022 року позов КП «Комунальник» до ФОП [PERSON] залишено без розгляду в зв`язку з поданням позивачем відповідної заяви. Відповідно до ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч.1, 4 ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.\~Власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Правовідносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг регулюються спеціальним законом, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, а саме\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно ч.1\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст. 6\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: \~споживачі (індивідуальні та колективні); \~управитель; \~виконавці комунальних послуг. В свою чергу відповідно до ч.1\~ст.1 вказаного Закону\~споживачем є\~фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: \~житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком \~; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно вимог ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» \~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 зазначеного\~Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Тобто, житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не будинку, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) будинку або квартири, який проживає у цьому житловому приміщенні. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) будинку і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження будинку. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є власником нежитлового приміщення бар-магазин « [INFO] », що знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 448 від 19.05.2022 року. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг виник у період з вересня 2018 року, тобто до набуття відповідачем [PERSON] права власності на вказане нежитлове приміщення. Розгорнутого розрахунку позивач не надав суду, конкретного періоду виникнення боргу не зазначено, але фактично до прийняття 19.05.2022 року спадщини після смерті [PERSON] відповідач не була споживачем наданих послуг, її заперечення та додані докази позивачем не спростовані. Однак, як зазначає позивач щодо вирішення позовних вимог про стягнення боргу за\~житлово-комунальні послуги з вересня 2018 року, тобто до відкриття спадщини після смерті [PERSON] , суд керується наступним. Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~статтею 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини другої, третьої\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем майна незалежно від настання строку вимоги. Частиною четвертою\~статті 1281 ЦК України\~передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою, третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, КП «Комунальник» було відомо про смерть [PERSON] та про отримання 19.05.2022 року [PERSON] \~свідоцтва про право на спадщину, оскільки в серпні 2022 року позивач звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій в розмірі 29956,05 гривень.\~Вимоги про сплату боргу у строки, встановлені\~\~ст. 1281 ЦК України, позивач до [PERSON] не пред`явив, що позбавляє його права вимоги в частині цих вимог. Твердження позивача про те, що в договорі №3766 про надання послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкових територій, укладений підприємцем [PERSON] , в розділі «Споживач» вказано відповідача [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки договір укладений з підприємцем [PERSON] , а [PERSON] не є стороною договору. Також суд не приймає до уваги надані позивачем рахунки за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій долучені до позовної заяви на підтвердження позовних вимог (а.с.50-105), оскільки платником у вказаних рахунках вказано ПП [PERSON] , що не є стороною у справі. Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи недоведеність позивачем обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємця померлого обов`язку сплатити борг спадкодавця, а також відсутність належних доказів, того, що у відповідача наявний борг після прийняття спадщини після смерті [PERSON] по 20 травня 2024 року за вказані послуги перед позивачем, позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох відсотків річних суд зазначає наступне. Так, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). З огляду на те, що у зв`язку з недоведеністю наявності у відповідача прострочених зобов`язань суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, то вимоги позивача в частині стягнення з інфляційних втрат та 3 відсотків річних, згідно\~ст. 625 ЦПК України, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються в разі відмови в позові на відповідача. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до положень ст.\~141\~ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed