Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

І. Описова частина Стислий виклад позовних вимог позивача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 09.03.2023 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь держави шкоду завдану внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 253899,10 гривень. Свій позов сторона позивача обґрунтовує тим, що вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Вирок набрав законної сили 3 грудня 2021 року. У вироку було встановлено факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки лісогосподарського призначення, кадастровий номер 482115500:13:000:0500, площею 3,9986 га, розташованої в межах Березнегуватської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, яка належить державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації. Управлінням контролю за виконанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області був здійснений розрахунок розміру шкоди, завданої державі [PERSON] внаслідок самовільного зайняття вказаної ділянки, який становить 253 899,10 гривень. Однак нарахована сума шкоди не була добровільно сплачена [PERSON] , що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без їх участі, не заперечують щодо постановлення заочного рішення у справі. Представник Миколаївської обласної держаної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 21.04.2023 надав до суду додаткові пояснення та зазначив, що погоджуються з доводами викладеними в позовній заяві та вважає, що заподіяна шкода за самовільне зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером 482115500:13:000:0500, яка знаходиться у постійному користуванні ДП " Березнегуватського лісового господарства" повинна бути стягнена на користь держави (а.с. 126-128). Сторона відповідача в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач 3 березня 2024 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Він зазначив, що позивач не довів фактичних меж земельної ділянки з точними координатами, що унеможливлює висновок про самовільне зайняття конкретної земельної ділянки або її частини. Не були вказані такі умовні позначення, як поворотні точки меж земельної ділянки, номери цих поворотних точок, межі земельної ділянки та відстань між поворотними точками, що ускладнює встановлення площі самовільно зайнятої ділянки. Відповідач також акцентував увагу на відсутності протиправної поведінки, стверджуючи, що діяв відповідно до вимог законодавства. До встановлення факту самовільного зайняття земельних ділянок проводилося зважування транспортних засобів із зерном пшениці, яке в обсязі 11 462 кг було передано в лісове господарство, що підтверджується накладною № 3 від 21.12.2021, виданою ДП "Березнегуватським лісництвом", та актом зважування. Акт обстеження земельної ділянки, складений 13 вересня 2021 року старшим державним інспектором Н. Кушнєром, був виконаний без залучення свідків та інших осіб, які були присутні при обстеженні. Це підтверджується відсутністю відповідної інформації в акті. Таким чином, акт обстеження, складений [PERSON] , не відповідає затвердженій формі та містить ряд порушень. Крім того, експерт під час проведення судово-економічної експертизи не врахував усі фактори, що впливають на визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, що дає підстави вважати, що розмір шкоди є завищеним. На основі наведених фактів і аргументів відповідач вважає всі вимоги позивача безпідставними та незаконними, а докази, надані позивачем, неналежними і недостатніми. 9 квітня 2024 року прокурор в особі держави миколаївської ОДА подав до суду відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позов. Він зазначив, що вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 197-1 Кримінального кодексу України. Вирок суду набрав законної сили 3 грудня 2021 року, що підтверджує факт самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки лісогосподарського призначення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Розрахунок розміру завданої шкоди, пов`язаної із самовільним зайняттям земельної ділянки лісогосподарського призначення, був проведений старшим державним інспектором відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, а також використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25 липня 2007 року. Вказаною методикою не передбачено врахування стану земельної ділянки до початку її використання конкретним землекористувачем. У зв`язку з цим, прокурор вважає, що позовна заява прокурора є законною та обґрунтованою, отже, підлягає задоволенню. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 22.03.2023 відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) учасників справи та призначено судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.05.2023 прийняти до свого провадження цивільну справу та призначено судове засідання. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідачка у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подавала, про причини неподання суду відзиву не повідомляла, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з витягом з ЄРДР від 04.09.2020 номер кримінального провадження 42020151140000047, встановлено, що Березнегуватським відділом Баштанської місцевої прокуратури опрацьовано інформацію розміщену на офіційному сайті Публічна кадастрова карта України www.map.land.ua в ході якої встановлено, факт самовільного зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 4,5 га, яка засіяна технічною культурою-соняшником ( а.с. 12). З копій протоколів огляду місця події від 25.06.2021, 19.07.2021, 01.09.2021 та фототаблицями до них, встановлено, що проведено огляд північно-західної частини земельної ділянки 48211:55000:13:000:0500 та 19.07.2021 виявлено збір урожаю (а.а.13-18, 21-33). Зі змісту копії державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №194991 встановлено, що ДП "Березнегуватське лісове господарство" на підставі розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 19.03.2012 за №74-р, є постійним користувачем земельної ділянки площею 133,6053 га, кадастровий номер 4821155000:13:000:0500, цільове призначення земельної ділянки для ведення лісового господарства ( а.с. 19-20). Згідно з розрахунком старшого державного інспектора - начальника відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1 управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області Н.Кушнєр від 13.09.2021, встановлено, місце розташування земельної ділянки 4821155000:13:000:0500, категорія земель за основним цільовим призначенням для ведення лісового господарства, форма власності державна, площа самовільно зайнятої земельної ділянки 3,9986 га, розмір заподіяної шкоди 253899,10 гривень ( а.с. 52). Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 01.09.22021 №531-ДК/618/АП/09/01/-21, встановлено самовільне зайняття невстановленою особою, шляхом посіву зернової сільськогосподарської культури, земельної ділянки, яка знаходиться в єдиному масиві земельної ділянки з кадастровим номером 4821155000:13:000:0500.За результатами перевірки встановлено порушення ст. 125-126 та п."б" ст.211 ЗК України з боку не встановленої особи (а.с. 53-54). Актом обстеження земельної ділянки від 13.09.2021 № 531-ДК/268/АО/10/01/-21 встановлено, що невстановленою особою самовільно зайнята земельна ділянка, загальною площею 3,9986 га, яка знаходиться у єдиному масиві земельної ділянки з кадастровим номером №4821155000:13:000:0500 (а.с. 55-56). Висновком експерта Миколаївського відділення ОНДІСЕ №21-757, складеного 21.09.2021, є відомості про те, що враховуючи, що проведеними дослідженнями наданих матеріалів кримінального провадження в межах компетенції експерта-економіста з урахуванням вимог та норм чинного законодавства України встановлено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки кадастровий №4821155000:13:000:0500, складеного 01.09.2021 старшим державним інспектором - начальником відділу державного контролю за використанням та охороною земель №1 управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області Кушнєр Н., підтверджується в сумі 253899,10 грн ( а.с. 57-66). Вироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21.10.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Також у мотивувальній частині вироку суду зазначається, що В подальшому, [PERSON] в період з середини вересня 2020 року по 18 липня 2021 року, самовільно зайнявши вказану земельну ділянку площею 3,9986 га, використовував її шляхом обробітку за допомогою сільськогосподарської техніки, засівання та вирощування сільськогосподарської культури пшениці. Таким чином, [PERSON] самовільно зайнявши вказану земельну ділянку, заподіяв державі в особі законного володільця - державного підприємства «Березнегуватське лісове господарство» матеріальну шкоду у розмі 253899,10 грн., що більше ніж у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (1135x100=113 500 грн.) та є значним розміром ( а.с. 67-70). Баштанською окружною прокуратурою Миколаївської області 29.07.2022 скеровано у порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" лист №52/1-2739ВИХ-22 до Миколаївської обласної військової адміністрації з повідомленням про те, що збитки завдані кримінальним правопорушенням до цього часу [PERSON] не відшкодовані, що свідчить про наявність порушення та необхідність вжиття заходів реагування (а.с. 74-77). У відповідь Миколаївська обласна військова адміністрація повідомила листом від 05.08.2022 №05-67/1714/5-22, що інформація про самовільне зайняття земельної ділянки лісогосподарського призначення [PERSON] до Миколаївської обласної військової адміністрації не надходила, у зв`язку з цим заходи щодо стягнення з [PERSON] завданої школи в сумі 253899,10 грн в судове порядку не вживались. Водночас обласна військова адміністрація не заперечує щодо пред`явлення органами прокуратури відповідного позову з метою захисту інтересів держави та відшкодування завданої [PERSON] шкоди (а.с. 78). Баштанською окружною прокуратурою Миколаївської області 05.01.2022 скеровано у порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру" лист №52/1-32вих-22 до ГУ Держгеокадасту в Миколаївській області з повідомленням про те, що збитки завдані кримінальним правопорушенням до цього часу [PERSON] не відшкодовані, що свідчить про наявність порушення та необхідність вжиття заходів реагування (а.с. 81-83). ГУ Держгеокадасту в Миколаївській області у листі від 11.01.2022 №10-14.067-119/2-22 повідомило, що органом, який наразі розпоряджається земельними ділянками лісогосподарського призначення державної власності на території Миколаївської області, є Миколаївська обласна державна адміністрація. Це також підтверджується пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції від 24.07.2021. У положеннях про ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області, затверджених наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 23.12.2021 №603 "Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру", не передбачено повноважень щодо подання позовів до суду за стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок лісогосподарського призначення державної власності. Відповідно, станом на 11.01.2022 ГУ Держгеокадасту в Миколаївській області не подавало позовів до суду з метою стягнення такої шкоди ( а.с. 83-84). Баштанською окружною прокуратурою Миколаївської області 05.01.2022 скеровано у порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» лист №52/1-32вих-22 до ДП "Березнегуватське лісове господарство" з повідомленням про те, що збитки завдані кримінальним правопорушенням до цього часу [PERSON] не відшкодовані, що свідчить про наявність порушення та необхідність вжиття заходів реагування та просить повідомити чи вживалися заходи до захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON] шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки лісогосподарського призначення у сумі 253 899,10 гривень (а.с. 85-86). У відповідь ДП "Березнегуватське лісове господарство" повідомило листом від 11.01.2022 №15/6-Б, що позовна заява про стягнення з [PERSON] , шкоди, завданої самовільним заняттям земельної ділянки, розташованої в межах Березнегуватської ОТГ згідно кримінального провадження №42020151140000047, не подавалась. Юриста на підприємстві немає. Тому, просить надати допомогу у пред`явленні відповідного позову з метою захисту інтересів держави про стягнення шкоди у сумі 253889,10 грн із [PERSON] , завданої самовільним зайняттям земельної ділянки лісогосподарського призначення ( а.с. 87). Баштанською окружною прокуратурою Миколаївської області 21.02.2021 скеровано у порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» лист №52/1-1064вих-22 до ДП "Баштанське лісове господарство" з повідомленням про те, що свідчить про наявність порушення та необхідність вжиття заходів реагування та просить повідомити чи вживалися заходи до захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема шляхом звернення до суду з позовом про стягнення з [PERSON] шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки лісогосподарського призначення у сумі 253 899,10 гривень (а.с. 88-89). У відповідь ДП "Баштанське лісове господарство" повідомили листом від 16.06.2022 №211, що дані заходи не вживалися, тому що у відповідності до наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 12.10.2021 №643 " Про припинення державного підприємства "Березнегуватське лісове господарство" прийнято рішення про припинення ДП "Березнегуватське лісове господарство" шляхом приєднання до ДП "Баштанське лісове господарство". З 28.01.2022 в даний наказ були внесені зміни і термін припинення було змінено на 28.02.2022. З 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан. Проведення активних бойових дій на території Баштанського району Миколаївської області спричинило виїзд спеціалістів, які займалися справою [PERSON] , що унеможливлює здійснення вищевказаного представництва на даний час. У зв`язку з вищевикладеним, ДП "Баштанське лісове господарство" просить Баштанську окружну прокуратуру забезпечити представництво інтересів держави у суді із зазначеним вище позовом (а.с 90-91). Даний факт свідчить про бездіяльність сторони у справі та необхідність захисту інтересів держави саме прокурором. Тож звернення прокурора до суду у вказаній ситуації спрямоване на задоволення суспільної потреби у вирішенні суспільно важливого питання незаконного використання земель. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Пунктом 3 ч.1 ст.131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 встановлено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств і організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й діяльності приватних підприємств, товариств. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Отже суд дійшов до висновку, що прокурором правомірно, із дотриманням вимог чинного законодавства, пред`явлено позов в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. ироком Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21.10.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Також у мотивувальній частині вироку суду зазначається, що В подальшому, [PERSON] в період з середини вересня 2020 року по 18 липня 2021 року, самовільно зайнявши вказану земельну ділянку площею 3,9986 га, використовував її шляхом обробітку за допомогою сільськогосподарської техніки, засівання та вирощування сільськогосподарської культури пшениці. Таким чином, [PERSON] самовільно зайнявши вказану земельну ділянку, заподіяв державі в особі законного володільця - державного підприємства «Березнегуватське лісове господарство» матеріальну шкоду у розмі 253899,10 грн, що більше ніж у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (1135x100=113 500 грн) та є значним розміром. Тобто, у даному випадку, не підлягає доказуванню той факт, що саме з вини [PERSON] державі заподіяно збитки у зв`язку із самовільним зайняттям земельної ділянки. Доводи [PERSON] , що позивач не довів фактичних меж земельної ділянки з точними координатами, що унеможливлює висновок про самовільне зайняття конкретної земельної ділянки або її частини суд не приймає до уваги, а також крім наявного вироку суду такі доводи спростовані протоколами огляду місця події від 25.06.2021, 19.07.2021, 01.09.2021 та фототаблицями до них, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 01.09.22021 №531-ДК/618/АП/09/01/-21. Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Крім того, відповідно до ст.ст. 5-6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює Центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до повноважень якого належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Статтею 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (ст. 124 Земельного кодексу України). На підставі ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, у тому числі самовільне зайняття земельних ділянок. Згідно зі ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В силу статей 90, 95, 156 ЗК України власники земельних ділянок і землекористувачі мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом. Статтею 56 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Верховний Суд України в пунктах 12 і 16 постанови Пленуму від 16.04.2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснив, що у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до ст.ст.22, 1166, 1192 ЦК України, ст.156 ЗК України у повному обсязі особами, що її заподіяли. Стаття 1166 ЦК України, якою встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачає презумпцію вини правопорушника. В силу ч.2 ст.157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На підставі ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У пункті 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що у вирішенні питання про задоволення вимог щодо стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, господарським судам необхідно мати на увазі, що розмір такої шкоди визначається відповідно до розрахунку, зробленого територіальними органами інспекції Міністерства екології та природних ресурсів України або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель Держкомзему та її територіальними підрозділами на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963. У п.3.9 Постанови №6 зазначено, що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 № 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963", підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про кримінальне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 01.09.2021 №531-ДК/618/АП/09/01/-21; акт обстеження земельної ділянки від 13.09.2011 №531-ДК/268/АО/10/01/-21; висновок експерта №21-757 судово-економічної експертизи від 21.09.201; вирок Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21.10.201 справа №470/596/20 . Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав. Суд зазначає, що згідно з актом перевірки дотримання земельного законодавства щодо об`єкта земельної ділянки від 01.09.2021 № 531-ДК/618/АП/09/01/-21 старшим державним інспектором начальником відділу державного контролю за використанням та охороною земель № 1 управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки лісогосподарського призначення державної власності загальною площею 133,6053 га з кадастровим номером 4821155000:13:000:0500, яка розташована в межах території Березнегуватської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області. Перевіркою встановлено, що частина земельної ділянки площею 3,9986 га, перебуваючи у постійному користуванні Державного підприємства «Березнегуватське лісове господарство», самовільно зайнята шляхом посіву зернової сільськогосподарської культури. Крім того, Управлінням контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття цієї частини земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 3,9986 га на суму 253899,10 гривень. Відповідно до ст.13 Конституції України, ст.373 Цивільного кодексу України, ст.1 Земельного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, останній не відшкодував збитки, заподіяні ним в результаті самовільного зайняття земельної ділянки. Доводи сторони відповідача, що експерт під час проведення судово-економічної експертизи не врахував усі фактори, що впливають на визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, суд не приймає до уваги, так як ці доводи жодними доказами не спростовані. Крім того суд з`ясував, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка загальною площею 133,6053 га з кадастровим номером 482115500:13:000:0500, частину якої самовільно зайняв [PERSON] , як на час вчинення кримінального правопорушення, так і на теперішній час, належить державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації. Згідно з частиною п`ятою статті 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель Документ сформований в системі державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Водночас Указом Президента України від 24.02.2022 № 68/2022 на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку утворено, зокрема, Миколаївську обласну військову адміністрацію. Відповідно до статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки державної власності порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, призводить до необлікованого використання земель, що сприяє тінізації аграрного сектору економіки та втраті з боку держави загалом контролю над процесами оренди земельних угідь і виробництва сільськогосподарської продукції в країні. Тому, враховуючи те, що внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки [PERSON] завдано майнової шкоди, яка ним, як встановлено судом, у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь держави в особі Миколаївської обласної держаної адміністрації завдану шкоду розмірі 253899,10 грн в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі від порушення законодавства про самовільне використання земельної ділянки. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 2684, 00 гривень.

Outcome: approved