Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

09 жовтня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/13448/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким позовні вимоги були задоволено частково та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 10 липня 2024 року і до досягненню дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] урозмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10 липня 2024 року і до досягнення дитиною [PERSON]-х років, тобто до [INFO]; в іншій частині вимог було відмовлено. 14 жовтня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва від представника позивача - адвоката Шапошнікової Т.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат понесених позивачем. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 15 жовтня 2024 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Також 14 жовтня 2024 року до суду від представника відповідача - адвоката Воронко В.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з позивача витрат понесених відповідачем на правову допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 15 жовтня 2024 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. 22 жовтня 2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з 22 500,00 грн до суми 6 683, 18 грн. 06 листопада 2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява про долучення доказів, а саме - долучення до матеріалів справи акту надання правничої допомоги від 15 жовтня 2024 року. У судове засідання призначене на 06 листопада 2024 року з`явилася представник відповідача - адвокат Воронко В.В., представник позивача адвокат Шапошнікова Т.Г. до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представником відповідача було підтримано заяву про стягнення із позивача витрат, понесених відповідачем на правову допомогу у розмірі 29 750,00 грн. Разом із тим, підтримала письмові заперечення щодо клопотання про очікуваний розмір судових витрат позивача, просила суд залишити без розгляду та/чи відмовити у задоволенні повністю заяви представника позивача, оскільки така заява не була подана разом із позовною заявою, та не містила орієнтовного попереднього розрахунку витрат, що позбавило відповідача можливості доведення необґрунтованості таких витрат та неспівмірність їх розміру. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд доходить наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] були задоволені частково: вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви, а саме з 10 липня 2024 року і до досягненню дитиною повноліття; стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] урозмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10 липня 2024 року і до досягнення дитиною [PERSON]-х років, тобто до [INFO]; в іншій частині вимог було відмовлено. Судом встановлено, що заява від адвоката Шапошнікової Т.Г. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правову допомогу була подана 14 жовтня 2024 року через підсистему Електронний суд. Рішення у справі було ухвалено 09 жовтня 2024 року, отже така заява подана представником позивача з дотриманням строків, визначених ЦПК України. Крім того, судом встановлено, що заява від адвоката Воронко В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову допомогу була подана 14 жовтня 2024 року через підсистему Електронний суд, тобто також у строки, визначені нормами ЦПК України. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо наявності підстав для залишення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу без розгляду з урахуванням такого. Відповідно до частин першої, другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, нормою статті 134 ЦПК України визначено саме право суду, а не обов`язок щодо залишення без розгляду заяви сторони у справі у випадку неподання попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу разом із першою заявою по суті. Крім того, відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача заява про очікуваний розмір витрат на правничу допомогу була подана до суду 29 серпня 2024 року, тобто після відкриття провадження у справі та до першого судового засідання. Представник відповідача отримала вказану заяву та подала 1 жовтня 2024 року заперечення на неї. Крім того, представником відповідача було отримано заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правничу допомогу, а отже, вона не була позбавлена можливості разом із відповідачем подати свої заперечення щодо необґрунтованості таких витрат та неспівмірність їх розміру. Щодо розгляду по суті заяв адвокатів сторін про ухвалення додаткового рішення. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Отже, нормами чинного законодавства визначено право сторін договору про надання правової допомоги визначати вартість наданих/отриманих послуг на власний розсуд чи фіксованою сумою чи обрахунком з урахуванням вартості однієї години роботи та кількості потрачених годин. При цьому, виконавець, який надає певний вид послуг має право на власний розсуд, в залежності від складності певної дії, визначати вартість її за годину. Щодо розміру витрат на правову допомогу, заявлених представником позивача. До позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача - адвокатом Шапошніковою Т.Г. були долучені копії: ордеру, виданого на представництво інтересів позивача у Дарницькому районному суді м. Києва, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової допомоги № 15/5 від 15 травня 2024 року, додатку №2-1 до договору, копії платіжних інструкцій. Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги № 15/5 від 15 травня 2024 року, укладеного між [PERSON] та АО "Альва Прайвес", клієнт доручає, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу, а також здійснювати представництво інтересів клієнта в судах, інших органах та у відносинах з третіми особами, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, додатковими угодами (додатками) до нього за зверненнями (замовленнями) клієнта з відповідними дорученнями на надання правової допомоги, а клієнт у свою чергу зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Розділом 3 договору передбачений розмір і порядок оплати правової допомоги. Згідно додатку № 2-1 до вищевказаного договору, сторони домовилися, що вартість надання правової допомоги та порядок розрахунків за цим додатком є наступним: 19000,00 грн клієнт сплачує шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок об`єднання протягом 1 календарного місяця з дня подання адвокатом об`єднання позовної заяви до суду.; сторони також домовилися, що якщо кількість поїздок до суду на судовий розгляд справи буде перевищувати 1 шт., то за другу та кожну наступну таку поїздку адвоката до суду клієнт зобов`язується оплачувати додатково 3500,00 грн (за 1 поїздку). Оплату клієнт сплачує шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок об`єднання - протягом 2-х банківських днів з дня судового засідання. Відповідно до копій платіжних інструкції, [PERSON] 02 вересня 2024 року перерахувала на рахунок Адвокатського об`єднання кошти у розмірі 19000,00 грн, та 09 жовтня 2024 року у розмірі 3500,00 грн. Таким чином адвокатом були надані суду докази понесення позивачем витрат на правову допомогу у загальному розмірі 22 500,00 грн. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, зміст відповіді на відзив, кількість та тривалість судових засідань, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням заперечень представника відповідача, зважаючи на те, що для суду не є обов`язковим зобов`язання, які склались між адвокатом та клієнтом, зокрема в частині визначення вартості наданих послуг з правничої допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру та необхідності, суд вважає, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер, а тому визначає їх розмір - 10000 грн. При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме на 83%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог, тобто у сумі 8300 грн. Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на переклад документів на нотаріальне посвідчення. Представником позивача долучено копію замовлення № 12247 від 13 червня 2024 року-19 червня 2024 року на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що позивачка сплатила 2600 грн за послуги перекладу з польської мови на українську договору оренди, довідок песель, картки щеплень, виписки з лікарні, 3-х довідок та свідоцтва про народження, а також 2250 грн за нотаріальне посвідчення перекладу вказаних документів, що загалом становить 4850 грн, які відповідно до вказаного замовлення були повністю сплачені позивачкою. Представником відповідача не висловлювались будь-які заперечення стосовно такого розміру витрат. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, вказані судові витрати позивача підлягають стягненню з відповідача у розмірі 4025,50 грн. Тобто у загальному підсумку, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі - 12325,50 грн. Щодо розміру витрат на правову допомогу, заявлених представником відповідача. До відзиву на позовну заяву та заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача долучались копія ордеру на представництво інтересів відповідача у Дарницькому районному суді м. Києва та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія договору № 05/08/24 від 05 серпня 2024 року про надання правничої (правової допомоги), копія додатку №1 до договору, копія платіжної інструкції на суму 25000,00 грн. Окрім того, 06 листопада 2024 року представником позивача було подану до суду заяву про долучення до матеріалів справи акту надання правничої допомоги від 15 жовтня 2024 року Відповідно до пункту 1.1 договору № 05/08/24 від 05 серпня 2024 року, укладеного між [PERSON] та адвокатом Воронко В.В., вбачається, що адвокат зобов`язується здійснити захист та/або представництво та/або надати інші види правничої (правової) допомоги клієнту у відносинах, зокрема, у місцевих судах. Розділом 4 договору передбачені порядок виплати гонорару та компенсації додаткових затрат, зокрема, сума гонорару за договором визначається у розмірі 2500,00 грн за годину роботи адвоката та погоджується сторонами на підставі додатку до нього і є його невід`ємною частиною. Згідно додатку № 1 до договору, адвокатом були надані наступні послуги: ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 753/13448/24 та зняття фотокопій - 1 година робочого часу - 3500,00 грн; формування правової позиції у справі, складення, підготовка, підписання, формування додатків, подання відзиву на позов - 3 години робочого часу - 10500,00 грн; формування правової позиції у справі, складення, підготовка, підписання, формування додатків, подання заперечення на відповідь на відзив - 1,5 години робочого часу - 5250,00 грн; складення та подання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи - 0,5 години робочого часу - 1750,00 грн; складення та подання заперечення на клопотання позивача щодо очікуваних судових витрат на правову допомогу - 0,5 години робочого часу - 1750,00 грн; участь у судовому засіданні по справу призначеному на 09 жовтня 2024 року - 1 година робочого часу - 3500,00 грн; отримання копії судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили - 1 година робочого часу - 3500,00 грн. Відповідно до акту про надання правничої допомоги № 151024 від 15 жовтня 2024 року, адвокатом були виконані наступні роботи: ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 753/13448/24 та зняття фотокопій; формування правової позиції у справі, складення, підготовка, підписання, формування додатків, подання відзиву на позов; формування правової позиції у справі, складення, підготовка, підписання, формування додатків, подання заперечення на відповідь на відзив; складення та подання клопотання про доручення доказів до матеріалів справи; складення та подання заперечення на клопотання позивача щодо очікуваних судових витрат на правову допомогу; участь у судовому засіданні по справу призначеному на 09 жовтня 2024 року; отримання копії судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили. Відповідно до копії платіжної інструкції від 07 жовтня 2024 року, [PERSON] перерахував на рахунок адвоката Воронко В.В. кошти у розмір 25000,00 грн. Таким чином, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на підставу та предмет позову, зміст відзиву на позовну заяву, долучені до нього докази, зміст та необхідність подання інших заяв з процесуальних питань, кількість та тривалість судових засідань, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням клопотання представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу, зважаючи на те, що у договорі про надання правничої допомоги вказано, що година роботи адвоката складає 2500,00 грн, враховуючи, що отримання копії судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили, не є правничою допомогою, зважаючи на те, що для суду не є обов`язковим зобов`язання, які склались між адвокатом та клієнтом, зокрема в частині визначення вартості наданих послуг з правничої допомоги, враховуючи обсяг фактично наданих послуг, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, суд вважає, що заявлені витрати представником відповідача не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер, а тому визначає їх розмір - 10000 грн. При цьому, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, а саме те, що на 17 % позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених (для відповідача) вимог, тобто у сумі 1700 грн. Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Враховуючи приписи частини 10 статті 141 ЦПК України, суд доходить висновку, що з відповідача підлягає стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 10625,50 грн (12325,50 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - (мінус) 1700 грн, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача = 10625,50 грн). На підставі викладеного та

Outcome: partial