Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

28 лютого 2024 року представник позивача, адвокат Богданова М.Г. звернулася до суду з позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису від 04 листопада 2019 року № 7401, що вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів за кредитним договором № 630010230 від 01 серпня 2013 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення судових витрат. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 12 січня 2024 року представнику позивача стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №7401 від 04 листопада 2019 року. Виконавчий напис нотаріуса здійснений по зобов`язанням за кредитним договором № 630010230 укладеним 01 серпня 2013 року між позивачем та АТ «Альфа банк». Позивач зазначає, що ніяких договорів з АТ «Альфа Банк» не укладала та банк не видавав їй кредитні кошти у сумі 16\~779 грн. 18 коп. ТОВ «Вердикт Капітал» не надавало приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів позивачу та згідно з яким можна встановити суму заборгованості за кредитним договором. Окрім того, при видачі виконавчого напису нотаріус не врахував пропуск стягувачем строку позовної давності, оскільки стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 18 жовтня 2019 року по договору від 01 серпня 2013 року. Заборгованість яка вказана у виконавчому написі не є безспірною, відсутні докази, що підтверджують безспірність вимоги. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. На підставі поданих нотаріусу документів не можна встановити безспірність вимог до позивача, тому виконавчий напис вчинений з порушенням закону. Ухвалою від 04 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для виправлення недоліків. Ухвалою від 13 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. 30 квітня 2024 року представник відповідача, в особі генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В., подав до суду відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилається на те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. За таких умов нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Щодо стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правничу допомогу на користь позивача, представник відповідача зазначає, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги. Разом з відзивом представник відповідача подав до суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Ухвалою від 06 травня 2024 року за клопотання представника відповідача поновлено ТОВ «Вердикт Капітал» процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, 04 листопада 2024 року від представника позивача, адвоката Богданової М.Г. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Третя особа №1 в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена за адресою вказаною у позові, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Треті особи, № 2, №3 в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії виконавчого напису від 04 листопада 2019 за №7401, що вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А., вбачається, що [PERSON] є боржником за кредитним договором № 630010230 від 01 серпня 2013 року, укладеним з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохілл Веста», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 18 жовтня 2019 року. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню становить 29\~595 грн. 75 коп.(а.с.6) На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № 60671642 з примусового виконання виконавчого напису № 7401 виданого 04 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 30 245 грн. 75 коп.(а.с.10). Вирішуючи спір по суті, суд враховує наступне. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: - оригінал кредитного\~договору;\~ -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса №7401\~від 04\~листопада 2019\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Представник позивача в своїх вимогах просить суд також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., тоді як жодних доказів на підтвердження факту їх понесення, суду не надано. \~ \~ \~ \~Згідно з\~п.1,\~п.2\~ч.2\~ст.\~147\~ЦПК України,\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) зазначено, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення". Крім цього,\~у постанові\~Верховного Суду\~ від\~23\~листопада 2020\~року №\~638/7748/18 (провадження\~№ 61-13573св19)\~зазначено,\~що інформація,\~яка міститься\~в акті\~приймання правничої\~допомоги,\~зокрема перелік\~наданих послуг\~та фіксований\~розмір гонорару,\~не може\~вважатись тим\~розрахунком (детальним\~описом робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат\~часу по\~кожному із\~видів робіт,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги),\~подання якого\~є необхідною\~умовою для\~стягнення витрат\~на професійну\~правничу допомогу. Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) також позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на викладені обставини, встановлено, що позивачем не було доведено понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 00 коп. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial