Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019 в розмірі 129558,70 грн., що утворилась станом на 26.04.2022 та складається із: - заборгованості за основним боргом в сумі 89599,08 грн.; - заборгованості за нарахованим та несплаченими відсотками в сумі 39959,62 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.04.2019 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредитування та страхування №Z62.21840.005188876, що є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. За умовами договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 90591,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 11816,22 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. У пунктах 1.4 та 1.6 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців і датою повернення кредиту є 26.04.2022 року. Згідно п. 1.3 Кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 15,00 % річних, і в подальшому не змінювалась. Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 11816,22 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.1.7., та відповідно до п.9.31 ДКБОФО Позивальник доручає, а Банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого Кредиту та від імені Позичальника страховий платіж за таким договором страхування в день надання Кредиту. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 90591,00,00 гривень, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" страховий платіж від імені Позивальника в сумі 11816,22 гривень, що підтверджується випискою з транзитного рахунку позивальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. У той же час, відповідач [PERSON] виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку лише 22588,14 гривень. Останній платіж проведено 21.12.2019 року. Строк на який було надано кредит за Договором сплив 26.04.2022 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. 16.11.2023 року між AT «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019. 29 грудня 2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку № 2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019. Враховуючи викладене, оскільки відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» на загальну суму 129558,70 грн., позивач просить стягнути вказану суму із відповідача на свою користь. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2024 року по справі відкрито провадження та визначено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони по справі заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не подали. 11 вересня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив застосувати строки позовної давності за позовними вимогами. Крім того, відповідач вказував на те, що надані представником позивача докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн. не є достатніми. 16 вересня 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, де позивач спростовував доводи відповідача на закінчення строків позовної давності. Зокрема, позивач вказував на те, що Прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповненні п. 19 на підставі ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.02.2022 №2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022 року. Таким чином, починаючи з 17.03.2022 року, строки передбаченні статтею 257 ЦПК України продовженні до закінчення воєнного стану, який на сьогоднішній день не скасовано. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26.04.2019 ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] та ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредитування та страхування №Z62.21840.005188876, що є змішаним договором відповідно до ст. 628 ЦК України та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. За умовами договору банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 90591,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж в сумі 11816,22 грн., а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. У пунктах 1.4 та 1.6 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 36 місяців і датою повернення кредиту є 26.04.2022 року. Згідно п. 1.3 Кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану процентну ставку, яка на день укладення Кредитного договору становила 15,00 % річних, і в подальшому не змінювалась. Договір кредиту та страхування є змішаним і у розділі 2 містяться умови щодо страхування, відповідно до яких Позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" договір добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 11816,22 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. За умовами Кредитного договору, а саме п.1.7., та відповідно до п.9.31 ДКБОФО Позивальник доручає, а Банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого Кредиту та від імені Позичальника страховий платіж за таким договором страхування в день надання Кредиту. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 90591,00,00 гривень, з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя" страховий платіж від імені Позивальника в сумі 11816,22 гривень, що підтверджується випискою з транзитного рахунку позивальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. 16.11.2023 року між AT «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу № 16/11-23, відповідно до умов якого фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019. 29 грудня 2023 року ТОВ «ФК «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу № 29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку № 2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019. Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст.1048 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Правомірність укладених між сторонами договорів, як правочину сторонами не оспорено, тому вони є чинними і обов`язковими для виконання. Банк надав відповідачу кредитні кошти, які останній повинен був їх повернути. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком наданим позивачем, які відповідачем не спростовані, а отже суд вважає такі арифметично вірними. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав вимог закону, не дотримався вимог договору кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019 в результаті чого станом на 26.04.2022 утворилась заборгованість в розмірі 129558,70 грн., яка складається із: - заборгованості за основним боргом в сумі 89599,08 грн.; - заборгованості за нарахованим та несплаченими відсотками в сумі 39959,62 грн. Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строк позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував на те, що строк позовної давності за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019 сплинув 15.10.2022. Однак, з початком повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15.03.2022, який набув чинності 17.03.2022 року, «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. 257-259 (позовна давність) цього Кодексу, зупиняються на строк дії такого стану. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не пропущено строк позовної давності щодо позовних вимог до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та страхування №Z62.21840.005188876 від 26.04.2019, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). 01 квітня 2024 року між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» (Клієнт) та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС» в особі Керуючого партнера Маслюженко Миколи Павловича (Адвокатське об`єднання) укладено Договір про надання правничої допомоги № 1/04, відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати йому на довгостроковій основі, відповідно до умов даного Договору, правничу допомогу, у відповідності до завдання Клієнта, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти зазначені послуги і сплатити Винагороду. 10 червня 2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «АЛЬЯНС ДЛС» в особі Керуючого партнера Маслюженко Миколи Павловича підписано Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 за формою Додатку № 3 до Договору про надання правничої допомоги № 1/04 від «01» квітня 2024 року, яким сторони підтвердили, що Об`єднання надало Клієнту наступні послуги: Проведення юридичного та фінансового аналізу Боржника Вознюка В.В. вартістю 1200,00 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] вартістю 6000,00 грн. Загальна сума 7200,00 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я [PERSON] , Серія ДП № 3332, видане Радою адвокатів Дніпропетровської області 28.04.2017, а також Ордер на надання правничої допомоги ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» адвокатом Маслюженком Миколою Павловичем, Серія АЕ № 1282570 від 03.04.2024 року. Оцінюючи надані позивачем докази в підтвердження обсягів понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що послуги, які надавались адвокатом Маслюженком М.П. позивачу, зазначені в Акті від 10 червня 2024 року, є такими, що відповідають, як критеріям розумності, так і критеріям необхідності, оскільки саме вказані послуги, стали ключовими для розгляду справи та прийняття рішення на користь відповідача. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.

Outcome: approved