Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем у період з 23.03.2024 по 08.06.2024 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, до досягнення дитиною трьох років та судові витрати в розмірі 3\~000,00 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував щодо їх задоволення. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Судом встановлено, що у період з 23.03.2024 по 08.06.2024 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8, 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 04.09.2024 Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №153 (а.с.10). Полтавським районним судом Полтавської області 18.08.2024 видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 17.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). Встановлено, що позивач навчається на 2 курсі в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Г. Короленка (а.с.14). У відповідності до ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки - матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить останній незалежно від цієї обставини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для задоволення позовних вимог, а, тому вони підлягають до задоволення у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 03.10.2024 між [PERSON] та адвокатом Строженко С.В. договір про надання правничої допомоги №15 від 03.10.2024, за яким адвокат зобов`язується скласти позовну заяву до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] до стягнення дитиною 3-х років, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору в сумі 3\~000 грн (а.с.15-17). Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Встановлено, що позивачем сплачені кошти за складення позовної заяви про стягнення стягнення аліментів на утримання [PERSON] в сумі 3\~000 грн (а.с.18). Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явився та надав заяву про визнання позову, також не заперечував щодо стягнення з нього судових витрат, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3\~000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн, а відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, тому оплату судового збору в розмірі 605 грн. 50 коп, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, необхідно покласти на відповідача, та стягнути з нього судовий збір у вказаному розмірі в дохід держави.

Outcome: approved