Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі АТ «Укрсиббанк», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі відповідачі), у якому просить стягнути солідарно з відповідачів 3% річних у розмірі 8940,05 грн, інфляційні втрати в розмірі 32877,68 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору №11196187000 від 09.08.2007, з наступними змінами, внесеними додатковими угодами №1 від 02.04.2009, №2 від 05.01.2012, №3 від 17.01.2012, відповідач отримала кредит у розмірі 50000 дол. США, зобов`язалась повернути ці кошти та сплатити відсотки в порядку і в терміни, встановлені договором. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника [PERSON] , банком були укладені договори поруки з [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням кредитних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у позичальника виникла прострочена заборгованість за вказаним договором. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2019 у справі №607/4034/17 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 308131 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором №11196187000 (в системі обліку договорів №11448238000) від 09.08.2007, та судовий збір в рівних частинах, по 1540 грн. 98 коп. з кожного. Рішення було виконано в повному обсязі 22.08.2023. Внаслідок прострочення відповідачами сплати заборгованості за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2019 з відповідачів підлягають стягненню 3% річних за період з 08.03.2021 по 23.02.2022 в розмірі 8940,05 грн, інфляційні втрати за період з 08.03.2021 по 23.02.2022 в розмірі 32877,68 грн. Ухвалою судді від 03.04.2024 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до\~ч.\~1\~статті 280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов не подали, про поважність причин не прибуття в судове засідання не повідомили. А тому, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11196187000. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2.2. цього договору банк зобов`язався надати [PERSON] , а вона зобов`язалась прийняти, належним чином використати і повернути банку не пізніше, ніж до 08.08.2028 кошти в сумі 50000 дол. США та сплатити плату за кредит в розмірі у порядку та на умовах, зазначених у договорі. Згідно з п. 1.3.1. договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9,5% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування, розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Для забезпечення виконання умов кредитного договору, 09.08.2007 позивачем було укладено два договори поруки з [PERSON] та з [PERSON] . Пунктами 1.1., 1.3., 1.4. цих договорів визначено, що кожен із поручителів зобов`язався відповідати солідарно перед кредитором за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 02.04.2009 АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до кредитного договору, згідно якої зміно графік погашення кредиту. 05.01.2012 ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до якої змінено порядок списання коштів для погашення своїх договірних зобов`язань. 17.01.2012 ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду №3 до кредитного договору, якою погоджено, що банк зобов`язується надати позичальнику, а останній в свою чергу прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у валютах, вказаних в цій додатковій угоді у формі кредитної лінії з лімітом, встановленим в базовій валюті, що дорівнює 665687,07 грн. у порядку і на умовах, зазначених у Кредитному договорі та цій Додатковій угоді. Кредитування позичальника здійснюється шляхом надання окремих частин кредитних коштів в національні валюті в межах ліміту кредитної лінії та перерахування на поточний рахунок в національній валюті № 26203041469600, відкритий позичальнику в банку. В дату укладення цієї додаткової угоди позичальнику надається транш в національній валюті в розмірі 334402,56 грн. в межах ліміту кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії, встановлений у цій додатковій угоді, включає в себе суму кредиту, виданого позичальнику за Кредитним договором до підписання цієї додаткової угоди. Ліміт кредитної лінії зменшується до розміру фактичної заборгованості за Кредитним договором, з дати здійснення позичальником часткового або повного погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором, при цьому подальше збільшення ліміту кредитної лінії та видача нових траншів не здійснюється. 17.01.2012 ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду №1 до договору поруки до кредитного договору від 09.08.2007, у якій він дав згоду на зміну основного зобов`язання за Кредитним договором, що виникла внаслідок укладення Додаткової угоди №3. Аналогічна додаткова угода №1 у цей же день була укладена і з іншим поручителем [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2019 у справі №607/4034/17 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 308131 грн. 99 коп. заборгованості за кредитним договором №11196187000 (в системі обліку договорів №11448238000) від 09.08.2007, та судовий збір в рівних частинах, по 1540 грн. 98 коп. з кожного. У зустрічному позові [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов`язання змінити умови договору відмовлено. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20.09.2019 у справі №607/4034/17 резолютивну частину рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2019 залишено без змін, змінено мотивувальну частину. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною першою статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зазначено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16 (провадження № 14-254цс19) зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. У постанові Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі №921/542/20 містяться правові висновки про те, що ухвалення судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором не припиняє грошового зобов`язання боржника та не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, з урахуванням чого у кредитора наявне передбачене частиною другою статті 625 України право на нарахування трьох процентів річних за весь час прострочення зобов`язання до моменту його фактичного виконання. […] Кредитор, який, користуючись наданим йому процесуальним правом, визначив заборгованість за валютним кредитом у пред`явленому ним позові у національній валюті - гривні, що була задоволена судом та стягнута з боржника у цій валюті, має право за частиною другою статті 625 ЦК України на нарахування трьох процентів річних на таку заборгованість боржника за весь час прострочення виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, відповідно до Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, 17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).» 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався й діє на цей час. У вказаній справі заявлена позовна вимога щодо стягнення трьох процентів річних, інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦПК України за несвоєчасне погашення заборгованості на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.06.2019 за період 08.03.2021 по 23.02.2022, який не суперечить законодавству. Згідно з розрахунком позивача за період з 08.03.2021 по 23.02.2022 заборгованість із 3% річних складає 8940,05 грн, інфляційні втрати 32877,68 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися а припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідачі в судове засідання не з`явились та не представили суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача 3 % річних у розмірі 8940,05 грн та інфляційні втрати в розмірі 32877,68 грн. За правилами\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів, у рівних частинах, на користь позивача необхідно стягнути 3028 грн. судового збору.

Outcome: approved