Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

24.09.2024 позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Буженко Ю. С., засобами поштової кореспонденції звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З 03.06.2015 позивач уклала шлюб з відповідачем, [PERSON] , [INFO] . У шлюбі з відповідачем в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося і за рішенням Турківського районного суду Львівської області від 05.05.2023, шлюб між ними був розірваний. Згодом позивачка народила сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.04.2024 є відповідач [PERSON] . Вказує, що на даний період часу відповідач, [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Їхні спільні діти проживають із нею, повністю перебувають на її утриманні, одна не може в повному обсязі матеріально їх забезпечити. Вказаний факт негативно впливає на розвиток та здоров`я дітей. А також, окрім їхніх спільних дітей на її забезпеченні перебуває ще один її син - [PERSON] , [INFO] , що ще більше ускладнює можливість самостійно утримувати дітей. Просила суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.09.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, протокольною ухвалою суду від 24.10.2024 розгляд справи відкладено на 06.11.2024 о 11:30 год. У судове засідання 06.11.2024 позивач [PERSON] та її представник адвокат Буженко Ю.С. не з`явилися, представник позивача 28.10.2024, 06.11.2024 засобами поштової кореспонденції надіслав до суду заяви про розгляд справи без його участі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання 06.11.2024 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом скерування повістки про виклик в судове засідання на дві відомі суду адреси. 06.11.2024 постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Сторони перебували у шлюбі, починаючи із 03.06.2015 по 05.05.2023. Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 05.05.2023, шлюб між сторонами розірвано. Сторони по справі є батьками дітей: доньки [PERSON] ,\~ [INFO] (свідоцтво\~про народження\~серії [NUMBER] \~від 15.06.2015) та сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.04.2024). Відповідно до акту 100/02-09-03 про встановлення факту проживання без реєстрації від 25.06.2024, виданого Сидорівським Старостинським Округом Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, позивач [PERSON] проживає разом з дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без реєстрації за адресою: будинок [ADDRESS] . Згідно довідки №8 від 30.08.2024, що видана дирекцією Сидорівської гімназії Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, матір бере активну участь у шкільному житті дитини дочки [PERSON] , учениці 5 класу Сидорівської гімназії. Батько участі у шкільному житті дитини не приймає . Відповідно до п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дітей. Відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх спільних дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивач просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей. Діти сторін проживають і знаходяться на утриманні матері, що не оспорюється сторонами в справі. Відтак, позивачка підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживають діти. Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з\~ч.ч.\~1,2\~ст.\~12\~ЗаконуУкраїни «Про\~охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Позивач просила\~визначити аліменти\~в розмірі однієї третьої заробітку (доходу) щомісячно. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає, що за конкретних обставин у цій справі, з урахуванням обов`язку обидвох батьків по утриманню дитини, такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення потреб малолітніх дітей. З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров`я дитини, у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи. Відповідач не подав суду доказів, які б вказували на його неспроможність сплачувати аліменти в такому розмірі, зокрема, не надав доказів про наявність/відсутність на його утриманні інших дітей чи осіб, доказів матеріального становища, відомостей про стан здоров`я, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів. Як видно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.\~17 Постанови від 15.05.2006 №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є підставним та підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що аліменти із відповідача на дитину підлягають стягненню саме із дня пред`явлення позову, тобто з 24.09.2024. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з такого. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3. ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача слід стягнути в дохід Держави судовий збір у розмірі 1211\~(одна\~тисяча двісті\~одинадцять )\~грн \~20\~коп.

Outcome: approved