Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якому зазначив, що 19.07.2023 сталося залиття належної йому квартири [ADDRESS] внаслідок пошкодження системи гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] . Згідно звіту про оцінку матеріального збитку, матеріальні збитки завдані позивачу становлять 40975 грн. Враховуючи те, що залиття квартири, на думку позивача, сталося з вини відповідача, який у добровільному порядку відмовляється відшкодовувати завдану шкоду, просить стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 40975 грн., а також судові витрати. Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що у газовій плиті на кухні квартири була виявлена вода, вона викликала майстра АТ «Київгаз» щодо можливості подальшої експлуатації плити, вартість виклику якого склала 168 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Крім того, внаслідок ухилення відповідача від відшкодування шкоди, позивачем були нараховані три відсотки річних від суми боргу у розмірі 697,10 грн. та інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 1040,10 грн., які позивач також просить стягнути з відповідача. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.05.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 26.06.2024, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» в судовому засіданні при ухваленні рішення поклався на розсуд суду, вказував, що вини третьої особи у залитті квартири позивача немає. Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 24.11.2009 державним нотаріусом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в Спадковому реєстрі за №7009 (а.с.5,6). 25.07.2023 комісією в складі головного інженера ОД-507 [PERSON] та двох інженерів І категорії [PERSON] та [PERSON] складено акт №3382 про залиття, аварію, що трапилася на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) щодо квартири [ADDRESS] (а.с.9), та встановлено, що залиття вказаної квартири відбулося внаслідок пошкодження системи гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] , а саме пошкодження зворотнього стоякового трубопроводу гарячого водопостачання. Акт містить відмітку про ознайомлення з ним мешканців квартири [ADDRESS] . В подальшому, 30.11.2023 комісією в складі головного інженера ОД-507 [PERSON] , інженера І категорії [PERSON] та слюсаря-сантехніка [PERSON] складено акт №6690 про залиття, аварію, що трапилася на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) щодо квартири [ADDRESS] (а.с.10), та встановлено, що у квартирі [ADDRESS] виявлені старі сухі сліди залиття та розтріскування водоемульсійного фарбування в кімнаті та на кухні. Акт підпису мешканців квартири [ADDRESS] не містить. Факт залиття відповідачем квартири позивача також підтверджується поясненнями свідків наданих в судових засіданнях. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 15.08.2024, показала суду, що позивач є її матір`ю, з відповідачем свідок особисто не знайома. Вказала, що під час їх повернення квартира була усі в цвілі та грибку. Свідок зазначила, що з вказаного приводу зверталась до ЖЕК та відповідача, який не реагував на звернення, тільки дружина відповідача визнала вину у залитті, а від інженера ЖЕК свідок дізналася, що квартиру було затоплено. Спочатку дружина відповідача пропонувала компенсувати завдані збитки, проте на наступний день відмовилася та зазначила, що у залитті винен ЖЕК. В подальшому свідок з позивачем направляли листи відповідачу щодо явки на оцінку збитків, проте жодної реакції на них не було. Вважає, що відповідальність за труби повністю покладається на власника квартири. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що є інженером ЖЕК, зі сторонами по справі не знайомий. Повідомив, що до ЖЕК звернулась мешканка квартири [ADDRESS] з приводу залиття квартири. Точної дати залиття свідок не знає, вказував, що 28.06.2024 до ЖЕК надійшла заявка по стояку будинку щодо залиття з квартири [ADDRESS] та відповідно відбувся огляд вказаної квартири, власники якої також зверталися з приводу прориву. Свідок пояснив, що зворотній водопровід - це зона відповідальності мешканців квартири. Згідно звіту про оцінку розміру матеріального збитку (шкоди) від 23.01.2024 (а.с.11-36), складеного СПД - ФО-П [PERSON] , розмір матеріального збитку завданого квартирі [ADDRESS] , становить 40975 грн. Вказаний звіт містить локальний кошторис на будівельні роботи (а.с.22-25). Вартість складання вказаного звіту склала 6000 грн. та була сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується договором №00493/24 про проведення незалежної оцінки майна від 03.01.2024, рахунком-фактурою №00484/24 від 03.01.2024, актом приймання-передачі робіт з незалежної оцінки від 24.01.2024 та фіскальним чеком від 13.01.2024 (а.с.37-39). Як убачається з акту-наряду №1101147500 від 20.07.2023, позивачем також були понесені витрати на виклик майстра АТ «Київгаз» та обстеження ним газової плити в квартирі позивача, у розмірі 168 грн. (а.с.40). Крім того, позивач поніс витрати у зв`язку з поданням доказів, а саме на придбання DVD-дисків у кількості трьох штук загальною вартістю 90 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 29.04.2024 (а.с.40,зворот). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.41), 1/3 квартири [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Статтею 151 Житлового кодексу України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Враховуючи те, що причиною залиття квартири позивача стало пошкодження системи гарячого водопостачання в квартирі [ADDRESS] , а саме пошкодження зворотнього стоякового трубопроводу гарячого водопостачанняу квартирі відповідача, тобто відповідач як власник квартири не забезпечив контроль за належним станом обладнання у квартирі, що і стало причиною завдання збитків позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що збитки позивачу були завдані внаслідок неналежного утримання квартири [ADDRESS] , її власником. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Таким чином, саме на власника покладено обов`язок утримувати своє майно, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт та відшкодовувати збитки пов`язані із його правом власності. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача збитки, реальний розмір яких визначений на підставі наданого позивачем звіту, суд приходить до висновку про правомірність стягнення з відповідача збитків у розмірі 40975 грн. на користь позивача, а також витрат пов`язаних із проведення експертних досліджень у розмірі 6000 грн. Крім того, стягненню з відповідача підлягають витрати понесені позивачем на виклик майстра АТ «Київгаз» у розмірі 168 грн. та витрати пов`язані з наданням доказів у розмірі 90 грн. Також, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншого розміру процентів не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 1040,10 грн. та інфляційні втрати у розмірі 697,10 грн., за період з 29.06.2023 по 01.05.2024, у відповідності до наданого позивачем розрахунку: 1) інфляційні втрати: 41143 грн. Х 1,01691846% (сукупний індекс інфляції) - 41143 грн. = 697,10 грн.; 2) 3% річних від простроченої суми боргу: 41143 грн. Х 3% Х 186 днів (29.06.2023-31.12.2023) /100/365 + 41143 грн. Х 3% Х 122 дня (01.01.2024-01.05.2024) /100/365 грн. = 1040,10 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved