Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

20.09.2023 року [PERSON] звернулась до суду в порядку цивільного судочинства із вказаним позовом, в якому просить: 1) визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] ; 2) зобов`язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України виключити з актового запису за № 794 від 05 квітня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] як батька дитини; 3) зобов`язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини громадянина України [PERSON] , [INFO] та видати нове свідоцтво про народження, залишивши йому прізвище [PERSON] ; 4) стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 10000,00 (десять тисяч) грн., починаючи з 20 вересня 2023 року і до його повноліття; 5) стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] у Сторін народився син - [PERSON] . Оскільки, Позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а також батько дитини не подав заяву про визнання батьківства, відомості в свідоцтво про народження дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Також, Відповідач не надає відповідної матеріальної допомоги для належного утримання дитини. З врахуванням наведеного, Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею обрано Діденко Є.В. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року по справі відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання. 02.11.2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Новіцької І.Л. надійшов відзив, в якому остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування позиції представник зазначає, що Позивач вказує на те, що між нею та Відповідачем з весни 2010 року склалися романтичні стосунки, вони зустрічалися та хотіли створити сім`ю, проте дана інформація не відповідає дійсності. Так, Відповідач дійсно знайомий з Позивачем, проте жодним чином у їхніх стосунках не було мети створити сім`ю, у них ніколи не було романтичних стосунків чи певних планів на майбутнє, тому отримавши повістку до суду Відповідач був здивований, a ознайомившись з матеріалами справи, виявилося, що дитині 12 років. У Відповідача з Позивачкою були відносини виключно інтимного характеру, які жодним чином не мали постійного характеру. Окрім того, Відповідачу не відомо про життя Позивача та її партнерів, спосіб життя, тощо, тому і сам факт звернення до суду є несподіваним. Щодо позовної вимоги щодо визнання Відповідача батьком дитини [PERSON] , то Позивач на підтвердження своєї вимоги не надає жодних допустимих доказів, які б вказували на батьківство Відповідача. У той же час Позивач не заявляє клопотання про проведення судово-молекулярної експертизи. Вимога про стягнення аліментів є похідною і залежить виключно від факту батьківства Відповідача, проте заявлені 10 000,00 грн. Позивачем не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідач перебуває у шлюбі та виховує разом із дружиною двох дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні. Крім того, Відповідач має на утриманні двох батьків [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є пенсіонерами. Батько Відповідача хворіє на гіпертонічну хворобу 2 стадії, кризовий перебіг, ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, СН1, церебральний атеросклероз, остеохондроз шийного та грудного відділів хребта з больовим синдромом. Відповідач є фізичною особою-підприємцем 2 групи єдиного податку та має не постійний мінливий дохід, згідно з Витягом з реєстру платників єдиного податку та Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Враховуючи вказане вище, заявлений Позивачем розмір стягнення аліментів є не реальним для Відповідача, а заявлений спосіб стягнення суперечить усталеній практиці ВС щодо стягнення аліментів з фізичної особи-підприємця. 08 листопада 2024 року на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування Позивач зазначає, що про вагітність вона повідомила і Відповідача і його родичів, тому заперечення щодо невизнання за ним батьківства вона заперечує, вказавши, що клопотання про призначення судово-генетичної експертизи буде подано відповідно до закону. Крім цього, Позивач вказує, що розмір аліментів, який вона просить суд встановити та стягувати з Відповідача, є цілком реальний для нього, оскільки він є підприємцем і займається ремонтом автомобілів, а саме: виконує рихтувально-зварювальні роботи, ремонтує бампери та здійснює професійне фарбування автомобілів в камері. Він має у своєму розпорядженні три легкові автомобілі, трактор грузовий, автомобіль ГАЗ, a також є власником земельних ділянок, а відтак він цілком має можливість сплачувати аліменти у заявленому в позові розмірі. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2023 року по справі призначено судово-біологічну експертизу молекулярно-генетичного аналізу ДНК, на вирішення якої поставлено питання: 1) Чи є [PERSON] , [INFO] батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , та чи існує між ними кровна спорідненість? Проведення експертизи доручено Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи (03938, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4), а провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року відновлено провадження по справі, оскільки 30 січня 2024 року на адресу суду від судового експерта Юрченко О.В. надійшов висновок експерта № 103-257-2023 від 24.01.2024 року та призначено підготовче судове засідання на 21 березня 2024 року. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 16 травня 2024 року та за клопотанням позивача витребувано у ГУ ДПС у Київській області (07800, смт. Бородянка, вул. Центральна, 361) інформацію про доходи Відповідача. Судове засідання, призначене на 16 травня 2024 року, відкладене за клопотанням представника позивача на 11 червня 2024 року. 03 червня 2024 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Київській області на адресу суду надійшла витребувана інформація. 11 червня 2024 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Діденко Є.В. у нарадчій кімнаті по справі №756/6382/24 та перепризначено на 02 серпня 2024 року. 02 серпня 2024 року судове засідання знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді Діденко Є.В. у нарадчій кімнаті по справі №756/7013/24 та перепризначено на 23 серпня 2024 року. 23 серпня 2024 року судове засідання відкладено на 01 жовтня 2024 року у зв`язку із неявкою сторони Відповідача. 01 жовтня 2024 року судове засідання відкладено на 29 жовтня 2024 року за клопотанням представника позивача. У судовому засіданні Позивач підтримала позов у повному обсязі та просила задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні також підтримав позовні вимог і просив задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що батьківство визнає у повному обсязі, а кошти для стягнення аліментів визнає в сумі 5 000,00 грн. щомісячно. Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява від представника, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення в інтересах дитини. Третя особа - Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У матеріалах справи наявна заява від представника, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши доводи учасників справи та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2024 року [INFO] народився [PERSON] , батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Оскільки, Позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі, а також батько дитини не подав заяву про визнання батьківства, відомості в свідоцтво про народження дитини були записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 29.07.2011 р. Позивачка і дитина [PERSON] зареєстровані за однією адресою, позивачка самостійно несе усі витрати по утриманню дитини. Відповідно до висновку судового експерта №103-257-2023 від 24 січня 2024 року [PERSON] молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Заперечень на вказаний висновок експерта від Відповідача на адресу суду не надходило. Відповідач має ще двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьки відповідача є пенсіонерами, отримують пенсію за віком, мають певні захворювання. Відповідач є фізичною особою-підприємцем з 11.01.2021 р., займається технічним обслуговуванням і ремонтом автомобілів, рекламує свою діяльність в соціальній мережі. Згідно з довідкою ГУ ДПС в Київській області від 31.05.2024 р., наданої на виконання ухвали суду, за 2021 р. Відповідач [PERSON] задекларував дохід 654344,92 грн., за 2022 р. - 62968,68 грн., за 2023 р. - 329691,54 грн. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Відповідач має у власності житловий будинок в с. Діброва Бучанського району Київської області загальною площею 145,4 кв.м., три земельні ділянки та 1/7 частину квартири в с. Діброво-Ленінське Бородянського району Київської області. Згідно з довідкою Головного сервісного центру МВС, Відповідач є власником автомобілів: AUDI Q5 2014 р.в., придбаний 02.12.2022 р., КАМАЗ 4310 1992 р.в., придбаний 22.12.2021 р., ЗИЛ-ММЗ 554М, 1979 р.в., придбаний 08.08.2014 р. На дружину відповідача зареєстровано три транспортні засоби. Позивачем до суду подано розрахунок витрат на дитину з вересня 2023 року по лютий 2024 року, згідно з яким витрати на лікування дитини з вересня 2023 до січня 2024 склали загалом 6307,29 грн. (за 1 місяць витрати на лікування [PERSON] становлять 1 261,46 грн.), витрати на одяг та взуття з липня 2023 р. по лютий 2024 р. - 6950,00 грн. (за 1 місяць - 1 158,33 грн.), витрати на спорт (футбол) з вересня 2023 по лютий 2024 - 14240,00 грн. (за 1 місяць - 2 373,33 грн.), харчування в школі 20 днів - 2 000,00 грн., а щомісячне харчування - 4000,00-5000,00 грн. на місяць, поповнення телефону - 225 грн. на місяць, кишенькові кошти - 1000 грн. на місяць. Придбання одягу дитині та оплата футбольних занять підтверджується наданими квитанціями. Згідно з Довідками УСЗН від 15.03.2024 р., Позивачка [PERSON] працює в Управлінні соціального захисту населення Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, її заробітна плата за січень-лютий 2024 року склала 52616,30 грн., за 2023 рік - 247716,00 грн. Відповідно до довідки 8/0923, дитина займається в Спортивно-патріотичному клубі «Україна» на відділенні футболу. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі статтею 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який покладається рівною мірою на обох батьків. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням наявності висновку судового експерта, яким підтверджено батьківство відповідача, та беручи до уваги відсутність підстав вважати такий висновок недостовірним, суд дійшов висновку, що батьківство [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , повністю доведене, і тому позов в цій частині слід задовольнити. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині позовних вимог про стягнення аліментів, суд зазначає таке. В силу статті 181 СК України, відповідач зобов`язаний брати участь в утриманні дитини [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн. щомісячно. Відповідач визнач суму 5000,00 грн. щомісячно. Надаючи оцінку майновому стану відповідача суд бере до уваги, що він є фізичною особою-підприємцем, його задекларований дохід за 2023 рік склав 329691,54 грн., тобто 27474,29 грн. на місяць. Водночас, відповідач має у власності об`єкти нерухомого майна, зокрема і земельні ділянки, а також транспортні засоби, зокрема автомобіль AUDI Q5 2014 р.в., придбаний 02.12.2022 р., та два транспортні засоби також оформлені на дружину відповідача у 2022 та 2023 роках. Доказів того, що вказані транспортні засоби придбані за особисті кошти дружини відповідача, суду не надано. Також, суд враховує, що відповідач має на утриманні ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, з поданого позивачкою розрахунку витрат на дитину слідує, що щомісячні витрати на дитину складають приблизно 12000,00 грн. (без суми кишенькових коштів). І хоча наведений розрахунок підтверджений документально лише частково, суд вважає можливим взяти його до уваги, оскільки вказані у ньому види і суми витрат є логічними і необхідними для життя і розвитку дитини. З урахуванням усіх викладених обставин, беручи до уваги обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошові сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Розподіл судових витрат. Як убачається зі змісту клопотання Позивач також просить суд стягнути витрати на правничу допомогу та за проведення експертизи. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як убачається з матеріалів справи, між Позивачем та Адвокатським Об`єднанням «Київська міська агенція незалежних адвокатів «ЮСТЕМ» укладено Договір № 15/09/2023-С від 15.09.2023 року про надання правової (правничої) допомоги, додано Додаткову угоду №1, в якій зазначено сума гонорару в розмірі 20 000,00 грн., Акт №1 прийому-передачі наданої правничої допомоги від 29 жовтня 2024 року, де вказані надані послуги, платіжна інструкція №0.0.3635679409.1 від 10.05.2024 року на суму 20 000,00 грн. за сплату правової допомоги. Згідно з платіжною інструкцією №0.0.3410354856.1 від 12.01.2024 року витрати за оплату судово-біологічної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК склали 16 302,00 грн. Суд вважає, що заявлені позивачкою витрати на правничу допомогу у цій є належним чином підтвердженими і відповідають складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботи. Крім того, з відповідача слід також стягнути вартість судової експертизи, висновок якої підтвердив доводи позовної заяви. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з Відповідача [PERSON] на користь Позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та за проведення судово-біологічної експертизи молекулярно-генетичного аналізу ДНК у розмірі 16 302,00 грн., що в загальному становить 36 302,00 грн. У відповідності до положень ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір за вимогами про стягнення аліментів, так як позивачка за законом звільнена від їх сплати. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача на користь Позивача суму судового збору за вимогами про встановлення батьківства - 1 073, 60 грн.

Outcome: partial