Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

04 листопада 2024 року представник заявника адвокат Солоненко Богдан Миколайович подав до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області цю заяву. Підставою звернення до суду зазначено факт смерті матері [PERSON] . [PERSON] [INFO] в м. Старий Крим Кіровського району Автономної Республіки Крим, реєстрація її смерті окупаційною владою, належність місця смерті [PERSON] до тимчасово окупованих російською федерацією територій України, а також неможливість зареєструвати смерть у відділі ДРАЦС через відсутність належних документів. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 317 ЦПК України). Ухвалою від 05 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, останній подав заяву про розгляд заяви без його участі та участі заявника (а.с. 34). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення на офіційну електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 31, 32). Електронною поштою від начальника відділу ДРАЦС надійло клопотання (а.с. 33) про розгляд справи без її участі. З врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення судового засідання за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно положень ч. 2 ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. До суду звернулася [PERSON] , [INFO] , яка має своїм зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS] (а.с. 13). Копіями свідоцтва про народження (а.с. 14), свідоцтв про одруження (а.с. 15, 17), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 16) стверджується, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Як слідує із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] померла [INFO] в м. Старий Крим Кіровського району Автономної Республіки Крим. Частково такий факт стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 14 червня 2024 року (копія а.с. 18), виданим окупаційною владою російської федерації, а також довідкою старости Жванського старостинського округу № 236 від 28.10.2024 (а.с. 20) про те, що [PERSON] в травні 2020 року вибула на тимчасово окуповану територію України - АРК. Місце смерті [PERSON] - місто Старий Крим Кіровського району Автономної Республіки Крим, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з 20 лютого 2014 року є тимчасово окупованою територією України. Згідно з положеннями частини другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, як і будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Із заяви слідує, що оскільки відомості про смерть [PERSON] не було зареєстровано в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (України), в жовтні 2024 року [PERSON] звернулась з заявою та документами до Могилів-Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Могилів-Подільському районі Вінницької області для проведення державної реєстрації смерті. Однак, 17 жовтня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану громадян [PERSON] відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] , оскільки поданий нею документ про смерть видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (тимчасово окупована територія України). Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Факт об`єктивної неможливості отримати медичні документи про факт смерті [PERSON] та вчинити дії щодо реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку доводиться: 1)загальновизнаним та встановленим відповідним нормативним актом є факт, що на момент смерті [PERSON] місце її смерті є тимчасово окупованою територією; 2)інформацією начальника Могилів-Подільського відділу ДРАЦС № 1442-28.16-130а від 17.10.2024 (а.с. 19). Таким чином, державна реєстрація смерті у м. Старий Крим Кіровського району Автономної Республіки Крим [PERSON] не була проведена у відповідності до законодавства України. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), наголошується, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що заявник дійсно позбавлена можливості отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть матері, оскільки її смерть настала на території, яка на той момент була та на даний час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Оскільки смерть особи є юридичним фактом, який має наслідком припинення, зміну або виникнення багатьох правовідносин, тому має безпосереднє значення для реалізації особою своїх прав, тому встановлення факту смерті матері має для заявниці юридичне значення. Крім того, у заяві зазначено, що метою встановлення цього юридичного факту є оіормлення спадкових прав на спадкове майно [PERSON] , що знаходиться на території колишнього Мурованокуриловецького (тепер Могилів-Подільського) району Вінницької області (а.с. 21, 22-23, 24-25). Отже, заявник позбавлена можливості в інший позасудовий спосіб вирішити питання щодо реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті своєї матері. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням\~наведених норм\~права,\~наданих суду\~документів,\~а також,\~враховуючи,\~що встановлення\~факту смерті\~необхідно заявнику\~для проведення\~державної реєстрації\~смерті [PERSON] , суд переконаний\~в доведеності\~факту смерті\~цієї особи\~в певному\~місці в\~певний час,\~а саме:\~ [INFO] в м.\~Старий Крим\~Кіровського району\~Автономної Республіки\~Крим . За таких обставин заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно ч. 4\~ст. 317 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved