Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

01.07.2021 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту, а саме квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказує, що 17.04.2007р. між ПАТ «УкрСиббанк» та позичальником [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11142596000, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 16 800,00 дол. США з відсотковою ставкою 12,8 % річних. В забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань по кредитному договору №11142596000, 17.04.2007р. між банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., за реєстровим номером 1581. Згідно вказаного Договору іпотеки іпотекодавець [PERSON] з метою забезпечення зобов`язань по кредитному договору, передав в іпотеку банку квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 13.02.2012р. між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» були укладені Договір факторингу та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 13.02.2012р. за реєстровим номером 649-650, згідно яких право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 11142596000 [PERSON] не виконані. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо про те, що державним виконавцем Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ Виливаною І.М. 15.11.2011р. в межах виконавчого провадження №29359995 на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором, було накладено арешт, про що 15.11.2011р. до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено запис №11843420. Наявність арешту, накладеного державним виконавцем, не дає можливості іпотеко держателю скористатися своїм правом на позасудове врегулювання, гарантованим законодавством, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді\~Тернівського районного\~суду міста\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 21.07.2021р.\~цивільну справу\~прийнято до\~свого провадження\~та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 21.10.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 21.10.2021 року розгляд справи неодноразово було відкладено. Ухвалою від 24.10.2022 визнано явку предстанвика позивача обовязковою. Ухвалою від 09.12.2022 визнано явку предстанвика позивача обовязковою. Ухвалою від 17.02.2023 визнано явку предстанвика позивача обовязковою. Ухвалою від 31.10.2023 витребувано докази у Покровському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Ухвалою від 24.11.2023 стягнуто штраф з Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Ухвалою від 02.09.2024 залучено третю особу [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою публікацій оголошення про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, подав письмові пояснення на адресу суду, де зазначив що матеріали виконавчого провадження знищені, оскільки закінчилися строки зберігання, відомостій щодо фактичного виконання або скасування судового рішення про стягнення боргу з [PERSON] до ДВС не надходило. На підставі цього просить відмовити у задоволенні позову. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 17.04.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та позичальником [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11142596000, за умовами якого банк надав позичальнику в кредит грошові кошти для споживчих цілей в розмірі 16 800 дол. США на строк користування до 16.04.2018р., т.1 а.с.9-11. В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору №11142596000, 17.04.2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №11142596000-З, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., за реєстровим номером 1581, згідно з яким в забезпечення зобов`язань по кредитному договору №11172801000 від 20 червня 2007 року іпотекодавець - [PERSON] , передав в заставу (іпотеку) іпотекодержателю нерухоме майно у виді трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , т. 1 а.с. 12-14. Вище вказана сума боргу відповідачем у повному обсязі не повернута. 13.02.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було укладено договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В., та зареєстрованого в реєстрі за номером 649-650, згідно з яким ПАТ «УкрСиббанк» відступив, а ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуло права вимоги до позичальника за кредитним договором №11142596000 від 17.04.2007р., та право вимоги до іпотекодавця за іпотечним договором від 17.04.2007р., посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І, за реєстровим номером 1581, т. 1 а.с. 15-17, 18-20. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за номером 256132217 від 12.05.2021р., відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, т. 1 а.с. 7-8. Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, т. 2 а.с. 32-37, на дану квартиру постановою державного виконавця Тернівський ВДВС Криворізького МУЮ від 15.11.2011 у виконавчому провадженні 29359995 про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] накладено арешт. На цей час матеріали виконавчого провадження не збереглись, а.с.29. т.2 Оцінка суду. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно абз. 2\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Крім того, відповідно до ч. 6\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7\~ст. 3 Закону України «Про іпотеку»\~пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно зі\~ст. 12 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003р., у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Частиною 2\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку»\~встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку» право іпотекодержателя на задоволення своїх кредиторських вимог в позасудовому порядку за умови наявності окремого договору про задоволення вимог або застереження, що містяться в іпотечному договорі та прирівнюється до окремого договору. Статтею 37\~Закону України\~«Про іпотеку»\~ передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, ст.59 Закону України "Про виконавче провадження". Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно із положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виходячи зі змісту статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України "Про виконавче провадження"). Так, частиною другою зазначеної статті передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відсутність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. Так, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 17.07.2007 року передав ПАТ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, в іпотеку нерухоме майно, а саме трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Арешт та заборона відчуження вищевказаної квартири, які позивач просить зняти, накладені постановою державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ від 15.11.2011 року, тобто після передання зазначеної квартири в іпотеку. На цей час відсутні виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] . У зв`язку з тим, що був накладений арешт, позивач не може реалізувати свої майнові права іпотекодержателя щодо арештованого майна. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. Більше того, на думку суду, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15. Відтак, враховуючи викладене і те, що позивач є іпотекодержателем квартири [ADDRESS] , на підставі Договору іпотеки від 17.04.2007р., для погашення боргу за кредитним договором товариство позбавлене можливості здійснити звернення стягнення на іпотечне майно через те, що на предмет іпотеки в межах виконавчого провадження накладено арешт, та оскільки на виконанні Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ніяких виконавчих проваджень, що були підставою накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та зняття арешту з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки.

Outcome: approved