Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

01 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Шуляк В. В. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, яка належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату серії ВН №0473170, який видано 07.06.2002 Тростянецькою РДА. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , 1924 року народження. До смерті мати проживала у селі Митківка Гайсинського р-ну Вінницької області, про що свідчить запис у її свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст. 526 ЦК України (1961 року) місцем відкриття спадщини є [PERSON] ) нотаріальний округ. Після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку(пай) на території Гордіївської сільської ради Тростянецького (Гайсинського) району Вінницької області, яке належить їй, [PERSON] , на підставі сертифікату БМ№0473170, який видано 07 червня 2002 року Тростянецькою РДА. Сертифікат на даний час втрачено, про що є оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» Вінницької області за 21.12.2023 №51(106071). Спадкоємцем до майна померлої матері [PERSON] на підставі ст. 529 Цивільного кодексу України (1961 року) є її син [PERSON] , 1953 року народження. Інших спадкоємців після смерті матері [PERSON] немає. Позивач, як спадкоємець за законом своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, тому що фактично вступив в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Гордіївського старостинського округу №176 від 10.11.2023 та №137 від 01.10.2024. На підставі ст.561 Цивільного кодексу України (1961 року) та відповідно до свідоцтва про смерть, документів родинного зв`язку, [PERSON] 17 вересня 2024 року звернувся до Другої Тростянецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому, [PERSON] , відповідно до ст. 529, 560 ЦК України (1961 року) свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гордіївської сільської ради Тростянецького (тепер Гайсинського) району, яка належала матері [PERSON] , 1924 року народження, померлій [INFO] , на підставі сертифікату [NUMBER] , який видано 07.06.2002 Тростянецькою РДА. Однак, 25 вересня 2024 року позивач отримав відмову за №560/02-31, де вказано, що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на зазначене право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гордіївської сільської Ради Тростянецького (тепер Гайсинського) району, «в зв`язку з тим, що не надано правовстановлюючі документи, що підтверджують право померлої матері на вище зазначене спадкове майно». Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області 12 вересня 2024 року надіслало інформацію за №0-2-0.6-8153/2-24 в якій вказано, що «відповідно до інформації, наявної у відділі №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління, гр. [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку(пай) на території Гордіївської сільської ради серія ВН №0473170 від 07.06.2002, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Гордіївській сільській раді.» Також зазначено, що у зв`язку із завершенням у 2001 році розпаювання земель по Тростянецькому району, бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) не виготовляються, тому надати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) взамін втраченого серія ВН №0473170 від 07.06.2002 виданого на ім`я гр. [PERSON] , неможливо. Відповідно до наданого Управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області списку громадян власників сертифікатів с. Гордіївки Тростянецького району Вінницької області, який є додатком до рішення 1 сесії 4 скликання від 12.04.2002 за №171, [PERSON] дійсно отримала Сертифікат ВН №473170, що також підтверджуєтться ксерокопією записів у книзі видачі сертифікатиів. В даній книзі також записано, що сертифікат серії ВН №0473170 виданий [PERSON] , має розмір земельної ділянки 2.07 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної ділянки складає 10056,59 грн. Ухвалою судді від 02 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 21 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, однак від його представника - адвоката Шуляк В. М. надійшла заява про проведення судового засідання без присутності позивача та представника. Висловилась, що позовні вимоги підтримують повністю та просить позов задоволити. Відповідач у в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, однак 07 листопада 2024 року до суду через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи без участі представника Тростянецької селищної ради за наявними у справі матеріалами. Згідно із ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27 березня 2001 року, виданого Виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області (а.с. 5). З листа-відповіді №0-2-0.6-8153/2-24 від 12 вересня 2024 року Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області вбачається, що відповідно до інформації, наявної у відділі №3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління, гр. [PERSON] отримала сертифікат на земельну частку(пай) на території Гордіївської сільської Ради серія ВН №0473170 від 07.06.2002, про що свідчить підпис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Гордіївській сільській раді. Також зазначено, що у зв`язку із завершенням у 2001 році розпаювання земель по Тростянецькому району, бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) не виготовляються, тому надати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) взамін втраченого серія ВН №0473170 від 07.06.2002 виданого на ім`я гр. [PERSON] , неможливо (а.с. 9). Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0473170, виданий на ім`я [PERSON] , втрачено, про що опубліковано оголошення газеті «Тростянецькі вісті» 21.12.2023 за № 51(106071). (а.с. 14). З огляду на викладене, судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] , належало право на земельну частку (пай) на підставі сертифіката серії ВН №0473170. Родинний зв`язок позивача з померлою [PERSON] , як матір`ю та сином, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] , [INFO] , серії\~ [NUMBER] , яке видано 17 вересня 2004 року Тростянецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ), де в графі «мати» записано\~« [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з роз`ясненнями листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК Української PCP. Відповідно до довідки №137 від 01.10.2024, виданої Гордіївським старостинським округом Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] 1924 року народження, проживала на день своєї смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину її син [PERSON] , 1953 року народження, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить запис у погосподарській книзі (а.с. 17). Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.\~Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:\~якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МУЮ від 18.06.1994 №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини було визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про ге, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. З наданих суду доказів, встановлено, що позивач [PERSON] на момент смерті його матері [PERSON] був зареєстрований та проживав за однією адресою зі спадкодавцем, що свідчить про фактичний вступ у спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України (в редакції на час виникнення спору) спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №560/02-31 від 25.09.2024, виданою завідувачем Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєвою Г. С., у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В оформленні права на спадщину на спадкове майно та видачі відповідного свідоцтва позивачу нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право спадкодавця на земельну частку (пай). Згідно із п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п.16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно із п.3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] померла [INFO] і спадкоємцем до її майна за законом є [PERSON] , сертифікат на право на земельну частку (пай) у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved