Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять визнати за ними право спільної часткової власності, в рівних частках в розмірі 1/4 частин за кожним з них на земельну ділянку з кадастровим номером 3522587200:02:000:2216, площею 3,6599 га, що розташована на території Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Позов обґрунтовано тим, що після смерті батька позивачів, який був власником спірної земельної ділянки, його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та його дружина [PERSON] успадкували земельну ділянку в рівних частках. Після оформлення спадкових прав відповідач отримала державний акт, в якому помилково зазначено, що частка в спільній власності кожного є 1/25. Крім того, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку відповідача в розмірі частки 1, тобто взагалі без визначення часток інших співвласників. Оскільки виправити ситуацію, що склалась в позасудовому порядку неможливо, тому позивачі звернулися до суду. Позивачі в підготовче судове не з`явилися, від їх представника - адвоката Романяка М.Я. до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити та розгляд справи провести без його участі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час проведення підготовчого судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, згідно повідомлення про отримання поштового відправлення, подала до суду заяву, в якій зазначила, що вона погоджується з обставинами, які викладені у позові, визнає позов у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Суд установив, що згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-КР № 003663 [PERSON] на підставі рішення сесії Соколівської сільської ради № 161 від 26.12.2000 передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Соколівської сільської ради (а.с.24). Зі свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що 16.09.2006 державний нотаріус Кіровоградської районної державної нотаріальної контори видав свідоцтво про право на спадщину за законом реєстровий номер № 1-840. Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво, складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,65 га, № 216, що розташована на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, що належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-КР № 003663, виданого 06.05.2001. Спадкоємцями цього майна в рівних частках є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-22). З державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР № 051400, виданого 16.12.2003 Кіровоградською районною державною адміністрацією, вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-840 від 16.09.2003 [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] , кадастровий номер 3522587200:02:000:2216, площею 3,65 га, що розташована на території Соколівської сільської ради. В державному акті зазначено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] мають по 1/25 частці у спільній власності (а.с.24-26). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 94371858 від 11.08.2017 за [PERSON] на підставі державного акта на право власності на землю серії КР № 051400, виданого 16.12.2003, зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3522587200:02:000:2216, площею 3,6599 га. Розмір частки [PERSON] становить 1 (а.с.27-28). Згідно ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст.16 цього ж\~кодексу\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно\~ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 цього ж Кодексу\~передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. \~ \~ \~ \~Згідно правової позиції, яку висловив Верховний Суд в постанові від 22.05.2018 по справі № 923/1283/16, від 02.05.2018 у справі №\~\~914/904/17, вирішуючи спір про визнання права власності на підставі\~статті 392 ЦК України\~слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. \~ \~ \~ \~Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки матеріали справи містять належні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання права власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності в рівних частках в розмірі 1/4 частин за кожним з них на земельну ділянку з кадастровим номером 3522587200:02:000:2216. Враховуючи позицію\~позивача, судові витрати по справі вважати фактично понесеними. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 15, 16, 316, 317, 328, 373, 386, 392 ЦК України,

Outcome: approved