Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє представник адвокат Болквадзе Бесікі звернувся до суду з повною заявою до Первомайської міської ради Миколаївської області, в якій просив визнати за ним право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті спадкове майно успадкував батько позивача - [PERSON] , але належним чином оформити спадщину за життя не встиг. Наразі позивач бажає успадкувати після смерті батька трикімнатну квартиру [ADDRESS] , але постановою від 22.07.2024 року державний нотаріус Другої первомайської державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва по право на спадщину. Відмова мотивована тим, що 01.12.2022 року прийнято Закон України «Про вихід з Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 2.01.1993 року», у зв`язку з чим зупиняються конвенційні дії у відносинах з російською федерацією». Отже після смерті [PERSON] , який був громадянином російської федерації, відкрилася спадщина, складу якої увійшло спадкове майно на території України та яке [PERSON] прийняв у спадок після смерті своєї дружини- [PERSON] , але не оформив його. У зв`язку із вказаним, позивач спадщину після смерті батька не може отримати, хоча на вказане майно крім нього ніхто не претендує, тому змушений звернутися до суду. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.08.2024 позовну заяву справу прийнято до провадження, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Витребувано з Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи № 230/2023 після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 24.09.2024 року за наслідками підготовчого судового засідання справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача - адвоката Болквадзе Бесікі надійшла заява, в якій просив розглядати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (а.с 11), а [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а.с.10). Із свідоцтва про народження (а.с.8) вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . З наданої на виконання ухвали суду спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] вбачається, що 29.09.2023 року [PERSON] звернувся до Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі слідує, що 03.10.2023 року до Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області заведена спадкова справа після померлого [PERSON] за номером 230/2023. Із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22190935 вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 18.03.2009 року належить [PERSON] і [PERSON] по частці. Після смерті [PERSON] її чроловік [PERSON] прийняв у спадок спадкове майно, але не формив його за життя. 22.07.2024 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відмова мотивована тим, що 01.12.2022 року прийнято Закон України «Про вихід з Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року», у зв`язку з чим зупиняються конвенційні дії у відносинах з російською федерацією» України тому отримати інформацію про коло спадкоємців, спадкову справу, осіб, які мають паво на обов`язкову частку у спадщині не можливо. Спадкування в Україні регулюється\~ЦК України, а за умови наявності в таких відносинах іноземного елемента застосовується норми\~Закону України «Про міжнародне приватне право». В силу положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкування\~це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 1221 ЦК України\~місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач\~. Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі\~Закону України «Про міжнародне приватне право». Слід зазначити, що іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо). За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення\~Закону України «Про міжнародне приватне право». Стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~встановлює, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні,\~правом України. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 № 398/1796/20 спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні; подання заяви про прийняття спадщини за законодавством Російської Федерації не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено\~ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~та\~ст. 1269 ЦК України; якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця. Таким чином для прийняття у спадщину нерухомого майна, що належало спадкодавцю, який помер на території іншої країни, спадкоємцю необхідно подати відповідну заяву за місцем знаходження нерухомого майна, тобто в Україні та за законодавством місцезнаходження цього майна, законодавством України. Суд встановив, що після смерті [PERSON] позивач, який є його сином, впродовж визначеного законом строку для прийняття спадщини звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, згідно\~ст. 1261 ЦК України, за місцем знаходження спадкового майна, зокрема спірої квартири. Отже єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка знаходиться та зареєстрована на території України, є [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог\~статті 68 Закону України «Про нотаріат»\~при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Згідно з ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд встановив, що позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті батька, яка знаходиться на території України, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved