Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою через свого представника, адвокат Папуги Олексія Валерійовича про встановлення факту визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно його сина [PERSON] , який народився [INFO] (Свідоцтво про народження [NUMBER] ). Представник заявника дані вимоги мотивує тим, що з вересня 2022 року по січень 2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] . Протягом зазначеного часу, вони мешкали у с.Преображенка Нікопольського (Томаківського) району Дніпропетровської області, разом з її батьками, за адресою: [ADDRESS] . Восени 2023 року [PERSON] , завагітніла від гр.-на [PERSON] та [INFO] народила сина [PERSON] . За життя [PERSON] рахував себе чоловіком [PERSON] , утримував її, та визнавав факт її вагітності їхньою спільною дитиною. Офіційно, шлюб між [PERSON] та [PERSON] не укладався, так як на початок їхнього спільного життя, для укладення шлюбу потрібно було отримати відповідне рішення суду, в зв`язку з тим, що заявник не досягла 18 річного віку. З листопада 2022 року по момент смерті, чоловік заявника, [PERSON] , проходив службу в Збройних Силах України. 26 червня 2024 року заявник зареєструвала народження сина у Томаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за місцем своєї реєстрації та постійного проживання. Ім`я та\~по\~батькові дитини у\~Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до\~ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, за\~вказівкою [PERSON] , так як батько дитини [PERSON] , на момент реєстрації дитини, був загиблим, так як він брав безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, перебуваючи на території Донецької, Харківської та Луганської областей (Свідоцтво про смерть [NUMBER] від 16.01.2024р.). Після народження дитини, заявником було ініційоване проведення молекулярно-генетичної експертизи в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», по встановленню факту батьківства загиблого громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , народженого гр.-ю [PERSON] . За результатами проведення експертизи складено Висновок №2079-МГ від 02.09.2024., згідно якого встановлено, що гр.-н [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , народженого гр.-ю [PERSON] , [INFO] . Встановлення зазначеного факту необхідно заявнику для оформлення відповідних виплат на дитину, захисту її інтересів та отримання нею соціальних прав та гарантій, передбачених Конституцією України, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та іншими законодавчими актами. У зв`язку з вищенаведеним заявник змушена звернутися до суду із даною заявою. Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Представник заявника подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності заявника, заявлені вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представником Служби у справах дітей Виконавчого комітету Томаківської селищної ради також надано заяву про розгляд справи у їхню відсутність, вимоги [PERSON] підтримують в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями\~125,\~130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2\~ст. 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до\~ст. 130 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей\~128,\~129 СК України\~не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування\~статті 130 СК України. Згідно з п. 7\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 15\~Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13\~постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 26.06.2024 р. [PERSON] , [INFO] , зокрема його по батькові, відповідає імені [PERSON] , який помер [INFO] . Крім того, слід зазначити, що одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року). Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. В даному випадку факт батьківства безумовно підтверджується висновком молекулярно-генетичної експертизи від 19.08.2024 року №2079-МГ за результатами якої [PERSON] , [INFO] , дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є заявниця у справі [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999 %. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, тобто, їй це необхідно для оформлення відповідних виплат на дитину, захисту її інтересів та отримання нею соціальних прав та гарантій, передбачених Конституцією України, Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей та іншими законодавчими актами. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між заявницею та померлим, який вважав себе батьком [PERSON] , [INFO] . Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved