Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

11 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Чміль Ю.В. про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України, в якій вона просить суд поновити позивачу строк для подання доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В обґрунтування заяви зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року у справі №755/5167/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за заявою-анкетою № 017/980/011499523/17 від 05 липня 2017 року в розмірі 94 174 гривні 23 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судовий збір в розмірі 3028 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. ст. 133,134,137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 7 000,00 грн, витрати на правничу допомогу підтверджуються актом про надання правової допомоги №238 від 17 вересня 2024 року до договору про надання правової допомоги№01/05-23 від 01 травня 2023 року. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач до суду не надавав. Просила поновити строк для подання даної заяви до суду, оскільки після ухвалення рішення судом позивач в п`ятиденний строк звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, однак заяву було повернено без розгляду через порушення приписів ч. 9 ст. 83 ЦПК України, після усунення недоліків якої адвокат звертається до суду повторно. Сторони в судове засідання не викликались, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин другої, третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, суд дійшов висновків про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року у справі №755/5167/24 позов товариства з обмеженою відповідальності «Брайт Інвестмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості, задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за заявою-анкетою № 017/980/011499523/17 від 05 липня 2017 року в розмірі 94 174 (дев`яносто чотири тисячі сто сімдесят чотири) гривні 23 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. Із матеріалів справи вбачається, що стороною позивача у відповідності до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України в позовній заяві зазначено, що докази щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу будуть подані в строки передбачені законом після ухвалення рішення судом. Заява про розподіл судових витрат надійшла до суду 20 вересня 2024 року, та ухвалою судді від 04 жовтня 2024 року була повернена позивачу через відсутність доказів направлення відповідачу доказів, що підтверджують факт понесених позивачем витрат на правничу допомогу, що позбавило відповідача можливості підготувати та подати суду відповідні заперечення проти таких вимог, що в свою чергу порушує принцип диспозитивності та змагальності сторін. Зазначену ухвалу суду позивачу доставлено до електронного кабінету 04 жовтня 2024 року. Повторно із заявою про розподіл судових витрат з доказами направлення заяви відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації, позивач звернувся до суду 07 жовтня 2024 року через засоби оператора поштового зв`язку «Укрпошта». У зв`язку із наведеним суд вважає, що строк на подання доказів про понесені витрати на правничу допомогу стороною позивача пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню, відповідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно із статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, провадження № 61-22131св19 також судом зроблено висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір №01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01 травня 2023 року, додаток №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05 від 01 травня 2023 року, Акт про надання правової допомоги №238 від 17 вересня 2024 року до договору про надання правової (правничої) допомоги №01/05-23 від 01 травня 2023 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги №1267527 від 17 вересня 2024 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №3080 від 10 червня 2016 року. Згідно п. 1.1,3.2,3.5,3.6 договору №01/05-23 про надання правничої допомоги від 01 травня 2023 року вбачається, що він укладений між АБ «Юлії Чміль» в особі керуючого бюро Чміль Ю.В. та ТОВ «Брайт Інвестмент» в особі директора Кириченко О.М. Сторонами погоджено, що бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу, зокрема, щодо: надання правової інформації, консультації і роз`яснень з правових питань; складання звернень та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (позовних заяв). Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 30-ти днів з моменту отримання клієнтом рахунку від бюро. За результатами надання юридичної допомоги співробітником бюро складається акт, що підписується представниками кожної сторони. В Акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Відповідно до Акту про надання правової допомоги №238 від 17 вересня 2024 року до договору про надання правової (правничої допомоги) №01/05-23 від 01 травня 2023 року вбачається, що бюро відповідно до Договору надав клієнту юридичні послуги у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із [PERSON] , а клієнт прийняв надані послуги. Вартість послуг ґрунтується на тарифах погоджених сторонами в Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року та становить суму в розмірі 7 000,00 грн, яка включає в себе: ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документа клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (2 год.) - 3000,00 грн; складання позовної заяви у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками до суду - 4 000,00 грн. Жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу послуг клієнт до адвоката не має. Акт підписано у двох примірниках українською мовою, по одному примірнику для кожної сторони. На підтвердження повноважень адвоката Чміль Ю.В. до матеріалів справи долучено копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1267527 від 17 вересня 2024 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №3080 від 10 червня 2016 року. Таким чином, в загальному розмірі понесені ТОВ «Брайт Інвестмент» витрати на правничу допомогу у справі становлять 7 000,00 грн. Строк для сплати гонорару адвокату, передбачений умовами договору, на момент судового розгляду не сплив. Отже, представником позивача доведено розмір витрат на правову допомогу в загальному розмірі 7 000,00 грн. Дослідивши всі надані сторонами докази, враховуючи положення вищенаведених норм закону, відсутність заперечень відповідача щодо розміру наданої правничої допомогу, суд приходить до висновку, що представником позивача підтверджено належними доказами витрати понесені позивачем за надану йому правову допомогу, та враховуючи, що судом задоволено позов повністю, розмір позивачем витрат підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved