Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право власності набуте на підставі довідки №18 від 01.09.2020 року, виданої ОК "ЖБК "Інгулець-11". Маючи намір укласти договір дарування даної квартири, йому стало відомо, що на все належне йому майно, в тому числі і на вказану квартиру, накладено арешт на підставі постанови про арешт боржника та заборони на його відчуження, серія та номер: 46354184, виданий 04.02.2015 видавник: Інгулецький ВДВС Криворізького МУЮ. 16.08.2021 він звернувся до Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту з квартири, але отримав відмову з підстав того, що виконавче провадження на його ім`я не існує. Окрім цього, з відповіді відділу ДВС йому стало відомо, що 01.09.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" та направлено до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) для подальшого виконання. На сьогоднішній день зазначене виконавче провадження закрите, оскільки дитині - доньці [PERSON] вже виповнилось 18 років, в Єдиному реєстрі боржників даних про відкриті стосовно нього виконавчі провадження, або ж дані про те, що він є боржником за виконавчими провадженнями відсутні. Обтяження у вигляді арешту майна, яке належить йому на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, тому він звертається до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Процесуальні дії у справі. 16.07.2024 позовна заява отримана судом. 19.07.2024 позовну заяву залишено без руху. 26.07.2024 судом отримана заява про усунення недоліків та уточнена позовна заява. 09.08.2024 судом отримана інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 27.08.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв/клопотань від учасників справи не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] з 09.09.2020 року є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14 вересня 2020 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта (а.с.11,12,13,14). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 31 травня 2024 року наявна актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень відносно [PERSON] : реєстраційний номер обтяження №8621522, зареєстрований 05.02.2015 11:24:53; вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава обтяження: постанова, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 46354184, виданий 04.02.2015, видавник: Інгулецький ВДВС Криворізького МУЮ (а.с.15). Інгулецький відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом від 25.08.2021 №17.12-34/24792 відмовив позивачу у знятті арешту з майна. За змістом даного листа на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №46354184 з примусового виконання виконавчого листа №2/213/1126/14 від 11.09.2014 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.08.2014 року і до повноліття дитини. Державним виконавцем 01.09.2016 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" та направлено до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) для подальшого виконання. Крім того, зазначено, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 (три) роки та підлягають знищенню. Таким чином, арешт на майно було накладено в інтересах стягувача [PERSON] , яка є належним відповідачем у справі. Інформація з Єдиного реєстру боржників щодо [PERSON] відсутня. Інших доказів щодо предмету спору суду сторонами не надано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які випливають з порушення права позивача на розпорядження належним йому майном, внаслідок не зняття з нього арешту. Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов такого висновку. Обґрунтовуючи рішення, суд керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», і зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.ст.12,\~81\~ЦПК України\~визначено,\~що кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що виконавче провадження №46354184,\~в межах\~якого накладено\~арешт нерухомого\~майна -закрите, оскільки дитині - доньці [PERSON] вже виповнилось 18 років, в Єдиному реєстрі боржників даних про відкриті стосовно нього виконавчі провадження, або ж дані про те, що він є боржником за виконавчими провадженнями відсутні, тому обтяження у вигляді арешту майна, яке належить йому на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Суд вважає доводи позивача щодо відсутності підстав для існування арешту необґрунтованими з наступних підстав. Як встановлено судом, виконавче провадження №46354184 було закрито державним виконавцем 01.09.2016 на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" та направлено до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для подальшого виконання. Дана інформація була повідомлена позивачу листом Інгулецького відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 25.08.2021 №17.12-34/24792. Донька [PERSON] , на утримання якої з відповідача були стягнуті аліменти - [INFO] , і станом на отримання даної відповіді (25.08.2021) вона не досягла повноліття, тому строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, у відповідності до частини третьої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" (Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі) - не минув. Строк, на який присуджені аліменти - до 04.01.2023 року. Доказів щодо виконання Дружківським міським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчого листа №2/213/1126/14 від 11.09.2014 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та завершення виконавчого провадження станом на подання позову до суду - позивачем не надано. При цьому, долучена позивачем інформація з Єдиного реєстру боржників щодо відсутності відомостей щодо нього, не може слугувати доказом відсутності відкритих виконавчих проваджень, оскільки Єдиний реєстр боржників розпочав роботу тільки 11 січня 2017 року і згідно з чинним законодавством в Єдиному реєстрі боржників повинна міститися інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в системі після запуску даного реєстру. Враховуючи, що виконавче провадження №46354184\~було закрито\~і направлено\~для подальшого\~виконання 01\~вересня 2016,\~воно могло\~бути відкрито\~іншимвідділом державної виконавчої служби до 11 січня 2017 року, тобто до запуску Єдиного реєстру боржників. Таким чином, позивач не надав доказів виконання рішення суду чи закриття виконавчого провадження, тому підстави для зняття арешту із нерухомого майна [PERSON] відсутні і у задоволенні позову слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. На підставі п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Outcome: dismissed