Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Представник АТ "Акцент-Банк"- Шкапенко О.В., через засоби поштового зв`язку, звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 14 591 грн. 14 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. В обґрунтування позову вказав, що 04.03.2023 між позивачем та відповідачем, на підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 40.08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30.08.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 14 591 грн. 14 коп., з яких: 11 202 грн. 86 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 3 388 грн. 28 коп. заборгованість за відсотками нарахованими за користування кредитом. Вказані обставини і слугували піставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом. 23.09.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач у прохальній частині позовної заяви вказав про розгляд справи у відсутність представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього отримала 27.09.2024, що вбачається з поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи (а.с.43). Також відповідач [PERSON] повідомлений про розгляд справи, який призначався на 07.11.2024 завчасно та належним чином, що також підтверджується відповідним поштовим повідомленням. Відзиву на позов або ж заперечення на такий відповідач [PERSON] не подав. За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що 04.03.2023 відповідач [PERSON] підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої [PERSON] отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.8 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). З вищевказаної заяви також вбачається, що відповідач засвідчив своїм підписом згоду з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Згадана Анкета-Заява підписана [PERSON] цифровим підписом. Відповідачем [PERSON] 04.03.2023 за допомогою накладення електронного підпису підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту за карткою. В даній заяві сторонами узгоджено строк кредитування, розмір відсотків, які підлягають сплаті відповідачем [PERSON] за користування кредитним лімітом, а саме 3,4 % на місяць (а.с.8). Окрім вказаної Заяви, відповідачем [PERSON] 04.03.2023 також підписано і Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», з якої вбачається, що останній погодився з базовою відсотковою ставкою, наслідками прострочення або невиконання зобов`язань за договором. Вказаний документ [PERSON] також підписано простим електронним підписом. Відповідачеві [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] , строк дії якої до грудня 2031 року (а.с.13). Як вбачається з наданої позивачем довідки за лімітами, [PERSON] 10.05.2023 збільшено ліміт до суми 12 000 грн., а в подальшому зменшено до 11 210 грн., після чого 05.12.2023 збільшено до 11300 грн (а.с.14). З поданого до суду розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідачкою здійснювались витрати кредитних коштів. При цьому, відповідачкою вносились платежі в рахунок погашення заборгованості по кредиту, дані дії зокрема вказують на те, що [PERSON] витрачав кредитні кошти та періодично вносив такі на погашення заборгованості (а.с.6 зворот). Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, у зв`язку з чим станом на 30.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 14 591 грн. 14 коп., яка складається з наступного: 11 202 грн. 86 коп. - заборгованість за кредитом; 3 388 грн. 28 коп. - заборгованість по відсоткам. Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом - ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилами ст. 1054, ст.1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатні 1048 цього Кодексу. З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку про доведеність факту виконання кредитодавцем - позивачем, взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, оскільки ним надані грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто позивач виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором зі сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. На спростування вказаного відповідачем [PERSON] до суду належних доказів не подано. Умови договору відповідачем порушені, про що свідчать розрахунок заборгованості наданий позивачем, згідно якого у відповідача виникла заборгованість, що в подальшому за відсутності щомісячних фіксованих платежів призвело до нарахування відсотків за користування кредитом та штрафів. Зважаючи на те, що відповідачем порушено умови кредитного договору, не надано ним суду доказів на спростування розрахунку заборгованості, який поданий позивачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] по справі судові витрати понесені позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved