Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказував, що АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги щодо здійснення постачання теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання населенню. Позивач свої зобов`язання виконав, надав послугу з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання. А відповідачка зобов`язана оплатити отримані послуги. 23 червня 2024 року між АТ «Криворізька теплоцентраль» та [PERSON] укладено договір реструктуризації заборгованості за центральне опалення та гаряче водопостачання №3774, відповідно до п.1.1 підприємство та боржник домовились про реструктуризацію заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що виникла у боржника перед підприємством станом на 01.06.2022 року та не погашена на дату укладання цього договору в розмірі 39580,33 грн. Щомісячна сума платежу з погашення реструктуризованої заборгованості на період 23.06.2022 по 23.06.2023 становить 3298,36 грн. Відповідачка не виконала свої договірні зобов`язання в повному обсязі. Станом на дату подання позовної заяви сума заборгованості становить 9830,25 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК через несвоєчасне виконання зобов`язання щодо сплати спожитих послуг відповідач має сплатити на користь позивача також 3% річних в сумі 156,75 грн., інфляційні втрати в сумі 196,61 грн., а також пеня у розмірі 211,35 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з відповідача солідарно суму боргу у загальному розмірі 10394,95 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Представник позивача, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні позову. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги АТ «Кривоірзька теплоцентраль» до неї про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією визнає в повному обсязі. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 901 ЦК за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Згідно із ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. На підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції з 1 травня 2019 року) послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання. На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. 23 червня 2022 року між АТ «Криворізька теплоцентраль» та [PERSON] укладено договір реструктуризації заборгованості за центральне опалення та гаряче водопостачання №3774. Відповідно до п.1.1 Договору підприємство та боржник домовились про реструктуризацію заборгованості за послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що виникла у боржника перед підприємством за період з 01.10.2013 року по 01.04.2022 року станом на 01.06.2022 та не погашена на дату укладання цього договору в розмірі 39580,33 грн. Відповідно до п. 1.2 Договору обов`язкова щомісячна сума платежу з погашення реструктуризованої заборгованості на період 23.06.2022 по 23.06.2023 становить 3298,36 грн. Згідно детального розрахунку погашення заборгованості згідно договору реструктуризації №3774 від 23.06.2022 року вбачається, що [PERSON] було сплачено 29750,08 грн. Загальна сума заборгованості за договором реструктуризації №3774 становить 9830,25 грн. Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц. Так на підставі розрахунків представника позивача 3% річних, інфляційних витрат, та пені відповідно до ст. 625 ЦК внаслідок порушення зобов`язання становить: 3% річних в сумі 156,75 грн., інфляційні втрати в сумі 196,61 грн., а також пеня у розмірі 211,35 грн. Отже, суд дійшов висновку, що позов АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» боргу за послугу з постачання теплової енергії за договором реструктуризації заборгованості від 23.06.2022 року № 3774 в розмірі 9830,25 грн., 3% річних в сумі 156,75 грн., інфляційні втрати в сумі 196,61 грн., а також пеня у розмірі 211,35 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Дана норма права кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». До початку розгляду справи по суті відповідачем подано заяву про визнання позову. Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню 50% понесеного позивачкою судового збору, що становить 1514 гривень, а решта сплаченого позивачем судового збору (50%), що становить 1514 гривень, підлягає поверненню позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved