Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

14 серпня 2024 року до Кіцманського\~ районного суду Чернівецької області через систему «Електронний суд» через свого представника - адвоката Пархомчука С.В. звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь\~ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за кредитним договором №193575 від 19.05.2021 року в сумі 10560,00 гривень, яка складається з: 2000,00 грн\~- простроченої заборгованості за сумою кредиту та 8560,00 грн -\~простроченої заборгованості за процентами, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 травня 2021 року\~між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено кредитний\~договір №193575 про надання фінансового кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача,\~підписуючи договір відповідач \~підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. За змістом позовної заяви, відповідно до п.1.1 кредитного договору,\~ТОВ «ЗАЙМЕР» надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 2000,00 грн., дата надання кредиту: 19.05.2021 року, строк кредиту: 29 днів, стандартна процентна ставка\~2% в день або 730 % річних. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, позивач стверджує, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10560,00 гривень, яка складається з: 2000,00 грн\~- простроченої заборгованості за сумою кредиту та 8560,00 грн -\~простроченої заборгованості за процентами, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. У позовній заяві представник позивача зазначає, що 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «ЗАЙМЕР» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, відтак відповідно до реєстру боржників від 17.02.2022 року до договору факторингу №01-17/02/2022,\~ ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Представник позивач у позовній заяві також стверджує, що на адресу [PERSON] була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором № 193575 від 19.05.2021 року, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. \~Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області суду від 28 серпня 2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 10:00 год на 30 вересня 2024 року. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області суду від 30 вересня 2024 року відкладено розгляд цивільної справи на 14:30 год на 28 жовтня 2024 року. Представник позивача [PERSON] 30 вересня 2024 року та 28 жовтня 2024 року у судові засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, 27.09.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить задовольнити позов, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Також, 01.10.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача\~ [PERSON] \~подав заяву,\~в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10500,00 грн, розгляд заяви про розподіл судових витрат просить здійснити без виклику сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання 28 жовтня 2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши наявні у справі докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 19 травня 2021 року\~між ТОВ «ЗАЙМЕР» та [PERSON] укладено індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №193575 від 19.05.2021 року.\~ Відповідно до п.1.1 індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 1.2 Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 17-06-2021. Строк дії договору 30 днів, але в будь якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. Відповідно до п. 1.3 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу. Тип процентної ставки фіксована. Без письмової згоди Клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Відповідно до п. 4.1 договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та договору. Довідкою про ідентифікацію підтверджено акцепт договору позичальником [PERSON] ТОВ «ЗАЙМЕР» перерахувало кошти в розмірі 2000 грн на рахунок позичальника, зазначений у договорі № 193575, що підтверджується інформаційною довідкою від 20 травня 2024 року № 3215/05. Таким чином, ТОВ «ЗАЙМЕР» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, додатковою угодою № 1, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором № 193575 від 19.05.2021, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 10560,00 грн, яка складається з наступного: 2000,00 грн.\~прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8560,00 грн прострочена заборгованість за процентами. 17 лютого 2022 року між ТОВ «ЗАЙМЕР» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022, згідно якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №193575 від 19.05.2021 року, на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників. 21 травня 2024 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до відповідача з вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором. Доказів погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем у даній справі [PERSON] суду не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 Цивільного Кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України\~розмір\~і порядок одержання\~процентів встановлюється договором.\~З положень кредитного договору та ст.ст.\~1054,\~1055 ЦК України\~вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У частині першій\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України\~визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абз.2 ч.2\~ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені\~ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3\~ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Статтями 12, 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що свої зобов`язання перед [PERSON] за Індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту №193575 від 19.05.2021 року, який був укладений згідно чинного законодавства, ТОВ «ЗАЙМЕР» виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти, однак доказів погашення заборгованості перед ТОВ «ЗАЙМЕР» відповідач суду не надав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 10560,00 грн, право вимоги за якою за договором факторингу №01-17/02/2022 від 17.02.2022 перейшло до ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», докази погашення заборгованості перед яким у матеріалах справи відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №193575 від 19.05.2021 року в сумі 10560,00 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду із позовною заявою. Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-6\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 у справі №320/5284/19. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: довіреність від 29.12.2023 року якою уповноважено адвоката Пархомчука С.В. бути представником ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ»; договір про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, орієнтовний розмір судових витрат понесених на професійно-правничу допомогу, акт про отримання правової допомоги від 30.09.2024 року, вартість юридичних послуг становить 10500,00 грн., копію платіжної інструкції № 32368 від 30.09.2024 про оплату послуг в сумі 10500,00 грн., тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 10 500 грн 00 коп.\~ При цьому, суд враховує, що ціна позову у даній справі становить 10560 грн, а тому витрати на правову допомогу, яка становить 10500,00 грн є неспіврозмірними та явно завищеними у порівнянні з ціною позову. Суд також виходить з того, що розгляд даної справ відбувався за правилами спрощеного позовного провадження, без участі у судових засіданнях сторін та їх представників. Відтак, при визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд,

Outcome: approved