Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.05.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і [PERSON] за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1198-5412. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор - A0971 для підписання кредитного договору №\~1198-5412 від 01.05.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 4800 грн 00 коп., строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року), видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Кредитний договір відповідно до норм ч. 1\~ст.\~13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач порушив умови зазначеного вище кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором: прострочену заборгованість за кредитом 4800 грн 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 19200 грн 00 коп., а разом 24000 грн 00 коп. та судові витрати. Ухвалою суду від 03.10.2024 відкрито провадження у справі, клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 30.10.2024 о 14 год. 00 хв., про що повідомлено учасників справи. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, її представник [PERSON] 04.10.2024 подав до суду заяву, у якій просить у задоволенні позовної заяви відмовити, а справу в цілому розглянути за відсутності відповідача та його представника. У письмовій заяві представник відповідача [PERSON] також зазначає, що позивачем не доведено наявності у відповідача обов`язку щодо повернення коштів, так як належним доказом здійснення банківських операцій з грошовими коштами клієнтів чи наявності кредитної заборгованості є виписка з особового рахунку клієнта або документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які позивач не надав до суду. Крім того, матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів, що номер банківської карти, який вказаний як номер картки відповідача, належить саме відповідачу. Також вказує, що, звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивачем жодним належним та допустимим доказом не доведено факту наявності заборгованості у [PERSON] перед ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що вказує на відсутність порушеного права позивача. Звертає увагу суду на те, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують підписання договору про надання кредиту електронним цифровим підписом, зокрема, за допомогою одноразового ідентифікатора, вчиненим з урахуванням положень ч. 6, 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Зазначає, що з долучених позивачем документів неможливо встановити те, що саме відповідачем були застосовані будь-яким способом ідентифікатори (коди підписання договору), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредиторів, відсутні й докази щодо ідентифікації за номером телефону, який би належав позичальнику. Вказує, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до норм ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. 1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»). Згідно зі\~статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~статті 536 ЦК України,\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний сплачувати\~проценти,\~розмір яких\~встановлюється договором,\~законом або\~іншим актом\~цивільного законодавства. Судом встановлено, що 01.05.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії №\~1198-5412 продукту «Credos». Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - А0971 (а.п. 10-25). Згідно з\~пунктом 2.2. зазначеного договору про відкриття кредитної лінії кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Відповідач отримав кредит у розмірі 4800 грн 00 коп. (відповідно до пункту 2.3. умов договору) на строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 24.02.2024 (відповідно до пункту 4.8 умов договору), тип процентної ставки фіксована (відповідно до пункту 4.3. умов договору), реальна річна процентна ставка 572465% (відповідно до пункту 4.9. умов договору) (а.п. 10-25). Відповідно до п. 4.8. договору строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем чи позичальником не допускається. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника. Відповідно до паспорту споживчого кредиту, який є додатком № 2 до договору про відкриття кредитної лінії базовий період сплати відсотків 21 календарний день; стандартна % ставка 3,00 % в день, загальні витрати за кредитом становлять 43200 грн 00 коп. (а.п. 23-24). Як вбачається з довідки про перерахування суми кредиту № 1198-5412 від 01.05.2023, наданої позивачем, а також листа АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК», ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснив видачу кредитних коштів за договором про відкриття кредитної лінії № 1198-5412 від 01.05.2023 шляхом перерахування кредитних коштів за допомогою платіжної системи LIQPAY на платіжну карту №\~ [NUMBER] , яку надано позичальником та вказано в кредитному договорі, у сумі 4800 грн 00 коп. (а.п. 26-40). Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 15.07.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 47496 грн 00 коп., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 4\~800 грн 00 коп; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 42696 грн 00 коп. (а.п. 41-44). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з частиною 1\~статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 530 ЦК України\~визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). В силу положень\~ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно із абзацом 2 частини 2\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони\~домовилися укласти\~договір за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційних\~систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сторони у\~письмовій формі\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~кредитного договору,\~зокрема,\~щодо розміру\~кредитного ліміту,\~порядку його\~надання та\~повернення,\~строку кредитування,\~порядку нарахування\~та сплати\~процентів,\~прав і\~обов`язків сторін,\~відповідальності за\~порушення умов\~договору тощо,кредитний договір № 1198-5412 від 01.05.2023 укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України, з повним дотриманням вимог щодо їх укладення. Вказаний договір підписаний відповідачкою [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором - А0971, а ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» 01.05.2023 перерахувало суму кредиту в розмірі 4800 грн 00 коп. на вказану відповідачем платіжну картку № [NUMBER] , яку надано позичальником та вказано в кредитному договорі за допомогою системи LiqPay. Жодних доказів сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав, а тому у позивача є право вимагати від відповідача повернення кредитних коштів та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач при нарахуванні заборгованості застосував до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг та частково списав заборгованість відповідача за нарахованими відсотками в сумі 23496 грн 00 коп. Так, позивачем заявлено до стягнення з відповідача прострочену заборгованість за кредитом 4800 грн 00 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 19200 грн 00 коп., а разом 24000 грн 00 коп. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша\~статті 2 ЦПК України). Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аргументи відповідача щодо відсутності доказів виникнення між сторонами зобов`язальних правовідносин, зокрема, щодо відсутності первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування суми кредиту позичальнику суд не бере до уваги, оскільки матеріали справи містять довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.п. 26-39) про перерахування 01.05.2023 суми кредиту на банківську карту № [NUMBER] , особисто зазначену відповідачем у кредитному договорі, підписаному одноразовим ідентифікатором, платіж на яку здійснювався через систему LiqPay. Водночас відповідач не надав суду доказів на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог, зокрема, про те, що він не укладав з позивачем кредитний договір, а банківська картка, на яку було перераховано кредитні кошти, йому не належить (постанова Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру судового рішення (зокрема пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Цивільне судочинство відповідно до частин першої - третьої\~статті 12 ЦПК України\~здійснюється на засадах змагальності сторін, сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини шостої\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає доведеними, то позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задоволити в повному обсязі. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422 грн 40 коп., сплачений ним при поданні позову (а.п. 9). Враховуючи викладене,

Outcome: approved