Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач періодично вживає алкогольні напої, ображає позивача та дітей, сім`ю матеріально не забезпечує. Через таку поведінку відповідача в сім`ї виникають сварки та непорозуміння, які тривають вже кілька років поспіль. Внаслідок такого ставлення відповідача, як вказує позивач, вона втратила до нього почуття поваги та любові. У сторін різні погляди на життя та на стосунки між подружжям. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини припинені кілька років тому. Відповідач подав заяву, в якій зазначає про те, що не погоджується з позовними вимогами, вважає їх легковажними, зробленими під впливом емоцій, викликаних військовим станом, тривалим розлученням, неможливістю повернутися з дітьми в Україну. Повідомляє суд, що дуже сумує за своєю родиною. Ухвалою суду від 19.09.2023р. відкрито провадження в даній справі суддею Голосіївського районного суду міста Києва Колдіною О.О., постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 19.09.2023р. призначено розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Розпорядженням Керівника апарату суду від 19.01.2024р. №85 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» справу №752/12687/23 передано на повторний автоматизований розподіл. За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024р. справу за позовом [PERSON] передано на розгляд судді Ольшевській І.О. 24.01.2024р. суддею Ольшевською І.О. прийнято до свого провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою від 23.05.2024р. у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про надання строку для примирення сторін відмовлено, закрито підготовче провадження. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 21.11.2003 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1228, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя у сторін не склалося, відповідач вживає алкогольні напої, у сім`ї постійні сварки та непорозуміння, у стосунках між сторонами зникли почуття любові, поваги. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіки до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи наведені норми, а також з огляду на те, що в суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом задоволено позовні вимоги, то відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1 073,60 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved