Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] - адвокат Кузьмич Н.О., через засоби поштового зв`язку звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати за її довірителькою [PERSON] , право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування позову представниця позивачки [PERSON] вказала, що вона як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину, яка складається із земельної ділянки площею 3,45 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5321085800:00:003:0129, розташованої на території Полтавського (колишня територія Чапаєвської сільської ради) району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. [PERSON] у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності на вказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак позивачці, як спадкоємиці за заповітом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як через суперечність документів, які були подані для вчинення нотаріальної дії, зокрема Державного акту на право власності на земельну ділянку, рішення суду, а також інформації з Державного реєстру речових прав, неможливо встановити факт належності вищевказаної земельної ділянки саме спадкодавиці [PERSON] .. Попереднє встановлення факту належності Тюленевій Державного акту за рішенням суду не мало сенсу. Вказані підстави і слугували зверненню позивача до суду з даним позовом. 23.09.2024 суддею Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі та визначено порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження. 21.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представниця позивачки [PERSON] адвокат Кузьмич Н.О. подала до суду клопотання про підтримання своїх позовних вимог, просила їх задовольнити, а судовий розгляд справи просила проводити у її відсутність та відсутність довірительки. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову та просив розгляд справи проводити у його відсутність. \~ \~ \~ \~З огляду на вказані заяви, подані сторонами, суд провів розгляд справи у відсутність позивачки її представниці та відповідача, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. [INFO] в с. Литвяки Лубенського району Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Нині померла [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 084693, виданого 27.03.2006 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, володіла земельною ділянкою загальною площею 3,45 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5321085800:00:003:0129, розташованої на території Чапаєвської (теперішній Полтавський район) сільської ради Диканського району Полтавської області (а.с.7). Вказана земельна\~ділянка зареєстрована\~у Диканському районному відділі земельних ресурсів. Нині померлою [PERSON] 22.09.2014 внесено відомості про цю належну їй земельну ділянку в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (а.с.13). Підставою виникнення вказаного права власності зазначено загаданий вище Державний акт та рішення Диканського районного суду Полтавської області. При цьому прізвище власника земельної ділянки вказано [PERSON] . Разом з тим, як вбачається з належно завіреної копії рішення Диканського районного суду Полтавської області від 25.04.2014 встановлено факт належності [PERSON] , [INFO] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 084693, виданого 27 березня 2006 року Диканською РДА Полтавської області на ім`я [PERSON] ( а.с.9-10). При цьому, як вбачається з належно завіреної копії сторінок паспорту прізвище нині померлої зазначено « [PERSON] » , таке ж прізвище вказано і у свідоцтві про її смерть (а.с. 8). Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Карбан Є.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через перевидачу нині померлій паспорту України у якому спочатку у 1998 році було зазначено прізвище [PERSON] , а в подальшому [PERSON] (виданого 15.04.2009 року), встановлення судом факту належності [PERSON] . Державного акту на право власності на земельну ділянку не мало сенсу ( а.с. 60, зворот). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Положенням ст. 125 ЗК України ( в редакції, яка діяла на момент отримання Державного акта [PERSON] ) право власності та постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України ч. 1 ст. 126 ЗК України ( в редакції, яка діяла на момент отримання [PERSON] . Державного акту на спірну земельну ділянку). Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки нині померлою [PERSON] у встановленому законом порядку, набуто право власності на земельну ділянку, на підставі, яка не заборонена законом, а саме шлюхом видачі їй відповідного Державного акту, на її ім`я, остання нею володіла як власник, хоча і при реєстрації права власності на це нерухоме майно мається розбіжність у написанні її прізвища, тому таке є спадковим майном, яке відкрилось після її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Нині померла [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку площею 3,45 га, кадастровий номер 5321085800:00:003:0129, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ПЛ №084693та яка зарестрована у Диканському районному відділі земельних ресурсів 27.03.2006, [PERSON] позивачці по справі. Дві інші належні спадковдавиці земельні ділянки вона заповіла [PERSON] (а.с. 15). Як вбачається з досліджених матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , після смерті останньої звернулись із заявами про прийняття спадщини син померлої [PERSON] відповідач по справі, та дочка [PERSON] позивачка по справі (а.с. 37,44). \~ \~ \~ \~Таким чином, беручи до уваги те, що позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв у встановленому законом порядку спадщину до складу якої входить право власності на спірну земельну ділянку, яка належала спадкодавиці на законних підставах Державного акту на право власності на земельну ділянку, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved