Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з зазначеним\~позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що 22.06.2021\~між ТОВ\~«Бі Ел\~Джи Мікрофінанс»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~ №5350629.\~ТОВ «Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс» виконало\~взяті на\~себе зобов`язання\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачу\~кредит у\~розмірі 9979,50\~грн відповідно\~до умов\~укладеного договору.\~27.08.2021\~між ТОВ\~«Бі Ел\~Джи Мікрофінанс»\~та ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~було укладено\~Договір про\~відступлення (купівлю-продаж)\~прав вимоги\~№07-09/21,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс» відступило\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» право\~вимоги за\~кредитним договором\~№5350629\~від 22.06.2021,\~який було\~укладено між\~ТОВ «Бі\~Ел Джи\~Мікрофінанс» та\~ [PERSON] .\~В свою\~чергу,\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» відступило\~право вимоги\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» відповідно\~до Договору\~відступлення (купівлю-продаж)\~прав вимоги\~№10-03/2023\~від 10.03.2023,\~в тому\~числі й\~за кредитним\~договором,\~який було\~укладено ТОВ\~«Бі Ел\~Джи Мікрофінанс»\~та [PERSON] .\~Відповідач порушив\~взяті на\~себе зобов`язання,\~тому станом\~на 10.03.2023\~виникла заборгованість\~за кредитним\~договором у\~розмірі 15685,80\~грн.\~Позивач просить\~стягнути заборгованість у розмірі 15685,80 грн, судовий збір у розмірі 3028 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 26.09.2024 відкрито провадження у даній цивільній справі, справа призначена у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, а саме суму заборгованості в повному обсязі, просив звільнити його від сплати судового збору, так має інвалідність ІІ групи, та зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 22.06.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір №5350629, відповідно до якого відповідач отримав від ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» в кредит грошові кошти у розмірі 9979,50 грн на строк 15 днів, зі сплатою за користування кредитом на умовах визначених пунктами 1.3.-1.7. кредитного договору. 27.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №07-09/21, відповідно до умов якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитним договором №5350629 від 22.06.2021, який було укладено між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023 від 10.03.2023, в тому числі й за договором позики, який було укладено ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та [PERSON] . Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином. Станом на 10.03.2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 15685,80 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 9979,50 грн, - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3418,87 грн, - заборгованість за комісіями у розмірі 1496,93 грн, - інфляційні збитки у розмірі 642,05 грн, - нараховані 3 % річних у розмірі 148,45 грн. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За правилами статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Зі змісту ст.1078 ЦК України випливає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Згідно із ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вказані норми матеріального права, позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника. Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач надав належні та допустимі докази наявності між позивачем та первісним кредитором договірних відносин з кредитування, наявність договорів факторингу та перехід права вимоги за договором фінансового кредиту на підставі договору факторингу до позивача. Відповідач належним чином умов договору не виконував. На погашення кредитних коштів оплату проводив частково та з порушенням термінів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із вимогами статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial