Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 25.04.2023 року Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у міст Полтаві ради малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини-сироти, після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] , а її призначено опікуном дітей, як бабу по лінії матері. [INFO] помер [PERSON] - батьком померлого [PERSON] та дід [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якою увійшла приватизована земельна ділянка, площею 5,9216 га, кадастровий номер: 5324081900:00:036:0024, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. 26.09.2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носової Ж.Б., в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після померлого [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане майно. Проте, їй стало відомо, що спадкова справа вже відкрита під № 8 за 2022 рік за заявою [PERSON] - дружини померлого [PERSON] , яка також померла, [INFO] . Таким чином, 27.09.2023 року вих. № 401/02-31, [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки єдиним спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] була його дружина [PERSON] , [INFO] . Інформація щодо інших спадкоємців була відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] померла [INFO] , а тому внести зміни до свідоцтва про право на спадщину немає можливості. Після смерті останньої відкрилася спадщина. 22.09.2023 року [PERSON] до приватного нотаріуса Якименка О.В. було подано заяву про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Зазначає, що під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , що помер [INFO] , нотаріус не з`ясувала коло осіб, які мають право на спадщину за законом, чим фактично позбавила малолітніх [PERSON] , [PERSON] права на спадкування частки майна після смерті діда. Враховуючи вищенаведене, просить здійснити перерозподіл спадщини та внести зміни до свідоцтва про право спадщину за законом на ім`я [PERSON] , виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.В. 25.08.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1835, зазначивши спадкоємцями майна громадянина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , яке складається з приватизованої земельної ділянки, площею 5,9216 га, кадастровий номер земельної ділянки 5324081900:00:036:0024, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, що належала померлому на підставі Рішення Полтавського районного суду Полтавської області, виданого 17 вересня 2018 року Полтавським районним судом Полтавської області, право власності зареєстровано 07 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради Полтавської області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1400909053240, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права І власності за № 144964584, виданого 12 листопада 2018 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради Полтавської області: його дружину- [PERSON] , [INFO] - 1/2 частка, його онуку [PERSON] , [INFO] ,- 1/4 частка, його онука [PERSON] , [INFO] - 1/4 частка. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 24.07.2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.08.2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Данько І.І. надала заяву, у якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає. Третя особа- Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Ж.Б. надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Третя особа- Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В. причини неявки не повідомив. Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх: [PERSON] , [INFO] (т. 1 а.с. 10), [PERSON] , [INFO] (т. 2 а.с. 10) 25.04.2023 року Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у міст Полтаві ради малолітнім [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини-сироти, після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] , а [PERSON] призначено опікуном дітей, як бабу по лінії матері (т. 1 а.с. 11). [INFO] помер [PERSON] (т. 1 а.с. 12)- батько померлого [PERSON] та дід [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якою увійшла приватизована земельна ділянка, площею 5,9216 га, кадастровий номер: 5324081900:00:036:0024, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.09.2018 року право власності на вказану земельну ділянку було визнано за [PERSON] (т. 1 а.с. 99, 100). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.08.2022 року право власності на вказану земельну ділянку після померлого [PERSON] перейшло до [PERSON] (т. 1 а.с. 108, 109, 110). [PERSON] померла [INFO] (т. 1 а.с. 124). За життя остання склала заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , яким заповідала останній все належне їй майно (т. 1 а.с. 130). 26.09.2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носової Ж.Б., в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після померлого [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказане майно. Проте, їй стало відомо, що спадкова справа вже відкрита під № 8 за 2022 рік за заявою [PERSON] - дружини померлого [PERSON] , яка також померла, [INFO] . 27.09.2023 року вих. № 401/02-31, [PERSON] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки єдиним спадкоємцем після померлого [INFO] [PERSON] була його дружина [PERSON] , [INFO] . Інформація щодо інших спадкоємців була відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] померла [INFO] , а тому внести зміни до свідоцтва про право на спадщину немає можливості (т. 1 а.с. 13). [PERSON] отримала свідоцтво на спадщину за заповітом від 28.03.2024 року щодо квартири за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 193). Згідно із ст. 328 ЦК України право власності насувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1222 ЦК України, передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга- це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про 105 Справи у спорах, що виникають із спадкових правовідносин Огляд судової практики КЦС ВС те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції, як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами, як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» у межах певної черги впливають такі юридичні факти, як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої-п`ятої черги. Тлумачення абзацу 2 частини першої статті 1265 ЦК України дає змогу дійти висновку, що ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Ступінь є свого роду одиницею вимірювання споріднення поміж родичами за походженням. Він надає можливість встановити «відстань» між спорідненими особами (родичами за походженням). Причому така «відстань» може характеризувати як більш близьке споріднення, так і віддалене. Як наслідок, чим далі біологічно особи знаходяться одна від одної, тим більший порядковий ступінь споріднення їх пов`язує. Аналіз статті 1266 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що по своїй суті спадкування за правом представлення- це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, який надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу) у зв`язку зі смертю до відкриття спадщини спадкоємця цієї черги. (Постанова Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по Справі № 519/728/16-ц). Згідно зі статтею 1296 ЦК України спадкоємці як за законом, так і за заповітом мають право звернутись до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину вносяться нотаріусом до Спадкового реєстру (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Положення про Спадковий реєстр, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5). Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. За згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтв про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У разі настання підстав для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину законом не обумовлюється, що зміни до нього повинні вноситись внаслідок визнання попереднього свідоцтва недійсним. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. Статтею 227 (розділ 22) Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Мін`юсту України N 20/5 від 03.03.2004 р., передбачено, що спадкоємцям, які одержали свідоцтво про право на спадщину певної частини спадкового майна, у подальшому видаються наступні свідоцтва про право на спадщину інших частин спадкового майна, яке не перераховане в раніше виданому свідоцтві. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , заправом представлення є спадкоємцями, які мають право на частину спадкового майна, а відповідачка не заперечує проти внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved