Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області 14.05.2001, актовий запис № 18 від 14.05.2001 р., прізвище позивачу залишити шлюбне. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 травня 2001 року сторони уклали шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис за № 18 від 14.05.2001. В шлюбі в сторін в м. Брно [INFO] народився син [PERSON] . Сімейні відносини між позивачем та відповідачем останні кілька років, приблизно два з половиною останніх років, погіршувалися та фактично скоро уже як півтори останніх роки припинилися. Відповідач в 2022 році заявляв, щоб позивач через два роки звільнила йому іпотечне житло, яке сторони спільно придбали і в якому живуть за кордоном, де разом працювали та поки що ще продовжують працювати. Спільне сімейне життя сторін із збереженням сім`ї стало неможливим, бо уже понад два роки вони як сім`я не живуть - спільного господарства не ведуть, одне одним не інтересуються взагалі, відповідач також увесь цей час стримано цікавиться і дитиною. У зв`язку з цим, шлюб позивача з відповідача уже понад два роки є лише формальним і не є в розумінні закону реальним, тому примирення позивача з відповідачем неможливе, а подальше існування цього шлюбу суперечитиме інтересам позивача та інтересам спільної з відповідачем дитини, тому передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу вжиття судом заходів щодо примирення, позивач просить суд не застосовувати, оскільки примирення між сторонами нереально. Позивач не наполягає про стягнення судового збору на свою користь з відповідача. Дитина сторін проживає з позивачем, тому міняти їй місце проживання необхідності немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити; в разі неявки відповідача в судові засідання, не заперечує з приводу заочного розгляду справи. За даними реєстру територіальної громади громадянин [PERSON] , [INFO] зареєстрований по [ADDRESS] , що доводиться повідомленням Городенківської міської ради № 3518 від 14.08.2024, отриманим на запит суду. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки). Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав. Разом з цим, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 14 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що 14 травня 2001 року в книзі реєстрації актів про одруження 14 травня 2001 року зроблено запис за № 18, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданого 14 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про народження, перекладеного з чеської на українську мову. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст. 36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач в судове засідання не з`явився для дачі особистих пояснень, а також не подав до суду письмової заяви/пояснення з приводу розірвання шлюбу, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved