Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення батьківства [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з [PERSON] познайомилися у 1990 році та перебували у стосунках, однак обоє перебували у шлюбі з іншими людьми. [PERSON] [INFO] народила сина [PERSON] , оскільки на той час перебувала у шлюбі з відповідачем, в свідоцтві про народженні та в актовому записі про народження дитини, в графі «батько» зазначено - [PERSON] . Позивач виховував дитину, як власного сина. В травні 2024 року [PERSON] зізналася, що біологічним батьком дитини є [PERSON] , що також підтвердилося висновком молекулярно-генетичної експертизи. Ухвалою суду від 20.09.2024 було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги довірителя підтримала та просила позов задовольнити. Позивач у заяві від 04.11.2024 просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява відповідача про визнання позову, також, долучено нотаріально посвідчену заяву про визнання позову, проти виключення відомостей про його, як батька дитини, з актового запису не заперечив. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява від 04.11.2024 про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява від 04.11.2024 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Від Рівненського відділу реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Щодо заявлених вимог заперечень не мають. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи заяви сторін, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] виданого 12.04.1996 Корнинською сільською радою Рівненського району, батьком зазначено [PERSON] . Згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду №44035 від 13.08.2024, проведеного медико-генетичним центром «Мама Папа», ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] - 99,999999%. (а.с.9-25) Так, батьківство [PERSON] відносно [PERSON] підтверджено матір`ю дитини, яка як третя особа по справі позовні вимоги визнала, а також молекулярно-генетичним дослідженням. Згідно п.3. Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, який діяв на той час, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України в ред..2006 року, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи те, що [PERSON] народився в 1996 році, суд застосовує до вказаних правовідносин норми Кодексу про шлюб та сім`ю, а саме норми ч.2 ст. 53 КпШС України. Згідно ст.53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Діюче законодавство України, зокрема ч.3 ст.128 СК України містить аналогічне положення про те, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений самою дитиною, яка досягла повноліття. В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу III «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння) тощо, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.2.16.4 Розділу II «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи встановлені судом обставини відповідно до висновку експерта, позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що позов про встановлення батьківства підлягає повному задоволенню. За таких обставин, суд вважає, що необхідно внести зміни до актового запису від №17 від 12.04.1996 вчиненого Корнинською сільською радою Рівненського району в книзі записів актів цивільного стану про народження дитини. В зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч.1 ст.142 ЦПК, слід повернути позивачу судовий збір з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Окрім того, слід стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved