Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача шляхом визнання недійсним нарахованого боргу за послуги та спонукання вчинити дії, посилаючись на те, що він проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Дана квартира перебуває у комунальній власності та під`єднана до мережі водопостачання та водовідведення. Його особовий рахунок [NUMBER] . Він користується пільгами, які передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». \~ \~ \~ \~В лютому-березні 2024 ним отримано рахунки-фактури від відповідача, де зазначена незрозуміла йому сума боргу за нібито спожиті ним послуги в сумі 1074 грн. В рахунку-фактурі наданій відповідачем станом на 01.02.2024 зазначена переплата за послуги 1092 грн. Споживання води за рахунком 3589 за період січень-березень 2024 - 20-куб.м. Таким чином переплата повністю покриває суму за послуги. Між тим, відповідач у рахунку-фактурі станом на лютий 2024 визначив попередні показники лічильника 27, кінцеві 71, з чого вийшло, що він за січень 2024 спожив 44 куб. м. води, що безумовно є грубою помилкою, адже в листопаді 2023 показник лічильника становив 52 куб. м. Враховуючи, те, що він не визнає такий борг та вважає дії відповідача незаконними, оскільки кошти відповідач отримав з переплатою. Тому звертається до суду з позовом про захист прав споживача. Позивач у судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Також пояснив, що на даний час будь-яка заборгованість з водопостачання та водовідведення за [PERSON] перед «Калинівкаводоканал» відсутня. Тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач проживає та зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Дана квартира перебуває у комунальній власності та під`єднана до мережі водопостачання та водовідведення. Особовий рахунок позивача 3589. Позивач користується пільгами, які передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується копією довідки Управління праці та соціального захисту населення Калинівської районної державної адміністрації за №7010 від 23.06.2015 року. Особовий рахунок № [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] . Відомості про укладення Договору між позивачем та відповідачем про надання послуг в матеріалах справи відсутні, КП «Калинівкаводоканал» надавав [PERSON] як споживачеві за вказаною адресою послуги з водопостачання та водовідведення, а позивач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся. В лютому-березні 2024 позивачем було отримано рахунки-фактури від відповідача, де зазначена сума боргу за нібито спожиті ним послуги в сумі 1074 грн. В рахунку-фактурі наданій відповідачем станом на 01.02.2024 зазначена переплата за послуги в сумі 1092 грн. Як зазначає у позовній заяві позивач споживання води за рахунком 3589 за період січень-березень 2024 становило 20 куб. м. Таким чином переплата повністю покриває суму за послуги. Між тим, відповідач у рахунку-фактурі станом на лютий 2024 визначив попередні показники лічильника 27, кінцеві 71, з чого вийшло, що він за січень 2024 спожив 44 куб. м. води, що на думку позивача є грубою помилкою, адже в листопаді 2023 показник лічильника становив 52 куб. м. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 5 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами згідно зі ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у статтях 77-80 ЦПК України. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України, ст. 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Пунктом 5 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі за текстом - Закон) передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. В силу ч. ч. 1, 4 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Згідно з ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. У відповідності до ч. 4 ст. 23, ч. 4 ст. 24 Закону послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ( в редакції на час виникнення правовідносин) (далі - Правила). Відповідно до пункту 10 Правил оплата послуг за показниками засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. У пункті 17 Правил визначено, що послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Згідно з вимогами п. 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до п. 29, п. 32 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Судом встановлено, що в грудні 2023 року контролер КП «Калинівкаводоканал» [PERSON] помилково внесла показники лічильника іншого абонента з прізвищем « [PERSON] » на особовий рахунок [NUMBER] , який має [PERSON] , в зв`язку з чим по особовому рахунку [NUMBER] у Позивача виникла переплата. У лютому 2024 року контролером КП «Калинівкаводоканал» [PERSON] при плановому обході будинку [ADDRESS] та зняття показників лічильника було виявлено невірно внесені показники лічильника, які були виправлені контролером та відповідно зроблено перерахунок, що підтверджується пояснювальною запискою контролера [PERSON] . Також 08.03.2024 року був складений Акт яким зафіксовано контрольний показник лічильника за адресою Позивача та який підписаний Позивачем. В зв`язку з тим, що Позивач з 08 грудня 2023 року не здійснював оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком [NUMBER] у Позивача виникла заборгованість, яка на 30.04.2024 року становила 1074.00 грн. Також Позивачем не надано доказів (квитанцій) підтверджуючих здійснення ним переплати. В травні 2024 року Позивачем здійснено оплати: 03.05.2024 в сумі 192.00 грн та 10.05.2024 в сумі 384,00 грн. Крім того, докази про те, що позивач звертався із відповідною заявою до відповідача про перерахунок вартості послуг водопостачання та водовідведення за період з грудня 2023 по березень 2024, у матеріалах справи відсутні. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.10.2024 між КП «Калинівкаводоканал» Калинівської міської ради та [PERSON] заборгованість з водопостачання та водовідведення за позивачем відсутня. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає наступне. Відповідно до\~статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно із п.п.1, 2 частини другої\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Отже, порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений\~статтею 141 ЦПК України\~і у разі часткового задоволення позову судові витрати щодо сплати професійної правничої допомоги та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно з ч. ч. 1, 6\~ст.141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed