Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: 1) позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] ; 3) позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог в позові зазначено, що всі малолітні діти мають статус дітей, позбавлених батьківського піклування та понад шість років поспіль перебувають на вихованні у дитячому будинку сімейного типу Спільніченків. Відповідачі, які є батьками дітей, з 2018 року не цікавляться життям, здоров`ям, духовним та моральним розвитком дітей. Протягом тривалого часу батьки усунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дітей, що виражається в їх бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, хоча об`єктивні перешкоди для реалізації таких обов`язків відсутні. Оскільки відповідачі своїми діями та бездіяльністю фактично позбавили дітей права на належне батьківське виховання та утримання, то позивачка, як опікун таких дітей, звернулась до суду з даним позовом. Письмового відзиву проти позову від відповідачів на адресу суду не надходило. 21.08.2024 судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження. 20.09.2024 судом закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Судовий виклик направлявся відповідачам за зареєстрованим місцем проживання, разом з тим адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресату за зазначеною адресою, що в контексті положень п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Додатково судом здійснювався виклик відповідачів шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на веб-порталі суду. При цьому суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] отримав судовий виклик, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням. Таким чином, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідачі не з`явилися у судові засідання з розгляду справи 08.10.2024 та 31.10.2024. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Додатково пояснила, що вона з чоловіком є батьками-вихователями дітей, відносно батьків яких вирішується питання про позбавлення їх батьківських прав. Всі діти мають спільну матір, але походять від різних батьків. Діти [PERSON] та [PERSON] виховуються у сім`ї позивачки з лютого 2017 року і взагалі не знають свого батька - [PERSON] , який з ними ніколи не спілкувався та не допомагав матеріально. Малолітня [PERSON] у сім`ї позивачки виховується з серпня 2018 року і її батько жодного разу не зустрічався з дитиною. Мати востаннє бачила дітей понад чотири місяці тому і була у стані алкогольного сп`яніння. Діти [PERSON] та [PERSON] у сім`ї позивачки з грудня 2018 року і взагалі не знають своєї матері та ніколи її не бачили, а відомості про батька таких дітей записані в порядку ч. 1 ст. 135 СК України. Позивачка разом з чоловіком виховують та утримують дітей і опікуються їх вихованням та навчанням. Дідусь дітей (батько [PERSON] ) сплачував аліменти замість своєї доньки на утримання дітей, бо мати дітей не виконує свого обов`язку по сплаті аліментів. Позивачка зазначила, що поведінки відповідачів свідчить про те, що вони самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків та не мають жодного інтересу до дітей, а тому їх слід позбавити батьківських прав. Представник органу опіки та піклування Черкаської міської ради - Барабанщикова О.А., яка діє на підставі довіреності №11-01-21 від 02.01.2024р., - підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила, що всі діти були відібрані у відповідачів та передані на виховання до дитячого будинку сімейного типу, де батьками-вихователями є позивачка та її чоловік. На теперішній час діти доглянуті, виховані та мають належний рівень забезпечення за рахунок батьків-вихователів. Відповідачі не цікавляться долею своїх дітей та свідомо не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому є підстави для позбавлення їх батьківських прав. Зауважила, що органом опіки та піклування складений висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки це відповідатиме інтересам дітей. Заслухавши пояснення позивачки та представника органу опіки та піклування, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей /а.с. 14, 16/. Батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідачі [PERSON] та [PERSON] /а.с. 58, 60-61/. Також відповідачка [PERSON] є матір?ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтвах про народження таких дітей внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження /а.с. 41, 53/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №66 та №67 від 24.01.2017 малолітнім [PERSON] та [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування /а.с. 15, 17/. Підставами для надання статусу було рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2016 у справі №712/6281/16, відповідно до якого діти відібранні від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. На момент надання статусу щодо батька дітей - [PERSON] - був застосований запобіжний захід - тримання під вартою (ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.01.2017 у справі №705/16/17) /а.с. 18-21, 27/. 3 січня 2017 року малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають в дитячому будинку сімейного типу Спільніченків, відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №189 від 21.02.2017 /а.с. 30-31/. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.06.2017 у справі №712/1244/17 за позовом органу опіки та піклування м. Черкаси до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з останнього стягнуто аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Ощадбанку України, починаючи з 01.02.2017 і до досягнення дітьми повноліття. При цьому в частині вимог про позбавлення батьківських прав відмовлено, оскільки на той час батько, перебуваючи в місцях позбавлення волі, просив надати йому термін на налагодження стосунків з дітьми /а.с. 22-26/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №1478 від 15.11.2016 малолітній [PERSON] надано статує дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв?язку з тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.10.2016 по справі №712/6281/16 дитина відібрана від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення їх батьківських прав. Також зазначеним рішенням суд стягнув з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі частини усіх видів доходів, а з [PERSON] - аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на утримання доньок [PERSON] , [PERSON] , Стефанії, шляхом стягнення аліментів на особові рахунки дітей у відділенні Ощадбанку України, починаючи з 31.05.2016 і до повноліття кожної дитини. /а.с. 18-21/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №848 від 18.08.2017 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано до державного закладу на повне державне утримання на підставі Акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, який складено працівниками правоохоронних органів 29.07.2017 /а.с. 52, 54/. Відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №1407 від 03.12.2019 малолітню [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу Спільніченків /а.с. 55-56/. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №278 від 07.04.2020 малолітній [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі Акту органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров?я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку /а.с. 39-40/, а відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №319 від 17.04.2020 дитину влаштовано на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу Спільніченків /а.с. 42-43/. Відповідачка [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, не має постійного місця проживання, схильна до бродяжництва та жебракування, з дітьми не спілкується. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.03.2022 позбавлена батьківських прав щодо шостої своєї дитини - [PERSON] , який народився [INFO] . Відповідач [PERSON] двічі судимий і 31.12.2021 звільнений з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання /а.с. 28/. До служби у справах дітей із заявою щодо повернення малолітніх доньок в родину не звернувся. 01.11.2023 фахівцями служби у справах дітей Уманської міської ради відвідана адреса проживання [PERSON] та складено акт обстеження умов його проживання. Відповідно до змісту такого акту в помешканні [PERSON] відсутні дитячі речі та іграшки, а також відсутнє окреме місце для проживання його доньок [PERSON] та [PERSON] . Представникам служби у справах дітей [PERSON] повідомив, що з 2017 року він не підтримував стосунків зі своїми доньками і на даний час не має можливості їх утримувати, хоча має намір спілкуватися з дітьми /а.с. 32/. Відповідно до довідок державного виконавця від 15.11.2023 боржник [PERSON] не сплачує аліменти на утримання своїх доньок [PERSON] та [PERSON] /а.с. 34, 35/. Так само не сплачує аліментів на утримання своїх дітей і [PERSON] /а.с. 46-48, 79-81/. Відповідач [PERSON] не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання, не спілкується та не цікавиться своєю донькою [PERSON] , а також не утримує дитину матеріально. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Першим відділом ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 23.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів становить 226 220,87 грн. /а.с. 75-76/. Малолітні [PERSON] , Христина, Стефанія та Соня навчаються у Черкаській приватній загальноосвітній школі «Софія», де позитивно характеризуються /а.с. 36, 37, 57, 66/. Малолітня Ніколь навчається у дошкільному навчальному закладі Черкаської міської ради №60 /а.с. 50, 82/. При цьому організацією та контролем за навчанням дітей займаються батьки-вихователі, а біологічні батьки з моменту влаштування дітей до відповідних навчальних закладів жодного разу не цікавилися про розвиток дітей та їх навчання і не відвідували відповідні навчальні заклади. Таким чином, з наявних в матеріалах справах письмових документів вбачається, що відповідачі протягом тривалого часу усунулися від виконання покладених на них обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дітей, що виражається в їх бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, чим позбавили своїх дітей права на належне батьківське виховання та утримання. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Черкаської міської ради від 25.03.2024 позбавлення батьківських прав громадян [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей є доцільним, оскільки повністю відповідає інтересам дітей, які не повинні страждати через те, що батьки не піклуються про них, не дбають про їх фізичний та духовний розвиток, свідомо поклавши виконання цих обов`язків на державу /а.с. 10-13/. За таких обставин позивачка, діючи в інтересах дітей, як їх законний представник, вважає, що на теперішній час наявні правові підстави та існує необхідність для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх дітей, які перебувають на вихованні у дитячому будинку сімейного типу родини Спільніченків. Таким чином, між сторонами наявний спір щодо виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відносно їх дітей, який регулюється нормами Сімейного кодексу України (далі - СК) та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Таким чином, головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За обставинами справи судом встановлено, що відповідачка [PERSON] веде нездоровий спосіб життя, часто зловживає алкогольними напоями, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приділяє дітям належної уваги, не піклується про їх духовний та моральний розвиток, не цікавиться обставинами їх життєдіяльності, ставиться до своїх батьківських обов`язків безвідповідально, не турбується про всебічний розвиток дітей, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Так само безвідповідально ставляться до своїх батьківських обов`язків і відповідачі [PERSON] та [PERSON] . При цьому суд бере до уваги, що питання щодо належності виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків відносно їх дітей вже було предметом судового розгляду в межах судових справ №712/6281/16 та №712/1244/17. Під час відповідних судових проваджень були встановлені ознаки неналежного виконання відповідачами до їх батьківських обов`язків. Натомість поведінка відповідачів та їх ставлення до своїх батьківських обов`язків не змінились на краще, що свідчить про свідоме нехтування відповідними обов`язками та ухилення від їх виконання, що у свою чергу істотно порушує та обмежує законні права та інтереси дітей. До того ж судом встановлено, що відповідачі взагалі ніяким чином не піклувались про забезпечення здобуття дітьми загальної освіти, оскільки влаштуванням дітей до навчальних закладів, забезпеченням та організацією навчання займались виключно батьки-вихователі, а відповідачі навіть не цікавились результатом навчального процесу дітей. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 171 СК дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 2017 року не бачились та не спілкувались із своїми батьками, а з матір`ю, хоча і бачились навесні 2024 року, але протягом останніх шести років поспіль не мали спілкування. У свою чергу діти [PERSON] та [PERSON] взагалі не знають своєї матері, оскільки були відібрані від останньої ще у несвідомому віці. За таких обставин з метою недопущення ще більш морального травмування дітей суд вважає за доцільне розглянути справу без їх участі. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає доведеним факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей і приходить до висновку за необхідне позбавити їх батьківських прав, оскільки це відповідатиме інтересам дітей. Також варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК цивільне судочинства здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК відповідачі не надали суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не навели обставин, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлених судом обставин справи. За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог, внаслідок чого позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду. Натомість в позовній заяві позивачка не заявляла вимог про відшкодовування їй судових витрат, а відтак відсутня необхідність розглядати питання про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved