Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 15 600,00 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , 26.02.2021 року, приблизно о 11 години 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Volvo ХС70» д.н.з [NUMBER] , рухався в Київській області, Обухівському районі, с. Кременище сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Skoda Fabia», д.н.з. [NUMBER] , що був застрахований у Позивача за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 3064а1ко від 14.01.2021 року. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARX2746834 від 25.03.2021 року та умов договору страхування № 3064а1ко від 14.01.2021 року, розмір страхового відшкодування склав 15 600,00 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви страхувальника на сто згідно платіжного доручення №764616 від 26.03.2021 року. Відповідно до Договору страхування №3064а1ко від 14.01.2021 року при пошкодженні ТХ розмір страхового відшкодування дорівнює розмір збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи. Розрахунок виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним страховим випадком. 19200 грн. (вартість відновлюваного ремонту Skofa Fabia) - 3600 грн. (франшиза) = 15 600,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 15 серпня 2023 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 26 лютого 2021 року, близько 11 години о 30 хвилин, в м. Києві, в Київській області, Обухівському районі, с. Кременище по вулиці Максимова керуючи транспортним засобом «Volvo» д.н..з [NUMBER] при зустрічному роз`їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ), чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Своїми діями [PERSON] порушив п.13.3Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2011 року № 1306 чим вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачено ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.06.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. 26 лютого 2021 року із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник [PERSON] , [NUMBER] та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт ARX2746834 від 25 березня 2021 року, на підставі якого АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 15 600,00 грн. Відповідно до платіжного доручення № 764616 від 26 березня 2021 року Акціонерне товариство «СК «АРКС» здійснило перерахунок у сумі 15 600,00 грн. з призначення платежу: Страхове відшкодування згідно акту № ARX2746834, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування в розмірі 15 600,00 грн, до нього перейшло право вимоги до відповідача в частині сплаченої суми страхового відшкодування. 12 липня 2021 року заявником Акціонерним товариством «СК «АРКС» було направлено відповідачу [PERSON] претензію про регресні вимоги:15 600 грн., відповідно до змісту якої просить відповідача [PERSON] протягом семи днів з моменту отримання претензії в добровільному порядку сплатити на рахунок Акціонерного товариства «СК «АРКС» суму боргу у розмірі 15 600,00 грн. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Положеннями статей 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає, що право вимоги яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статті 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Положеннями статей 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Зазначені висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 910/2351/17, та від 05 квітня 2018 року у справі № 910/3165/17. Ураховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 15 600,00 грн, до нього в порядку та на умовах передбачених статтями 512, 514, 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 15 600,00 грн. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 684 гривень 00 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved