Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Вимоги обґрунтувала тим, що 06.11.1981 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб міським відділом РАЦС в м.Херсоні, актовий запис №1280, який розірвано заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/3616/18 від 17.09.2019 року, яке набрало законної сили 18.10.2019 року. За час спільного проживання у шлюбі до фактичного припинення шлюбних відносин позивач та відповідач придбали у власність декілька транспортних засобів, з яких за позивачем зареєстрований Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , а за відповідачем транспортні засоби: 1) SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , білого кольору, номер кузова [NUMBER] ; 2) причіп [NUMBER] , 1987 р.в.; 3) ГАЗ 32213, 2003 р.в., об`єм двигуна 2300 см3; 4) AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., об`єм двигуна 2771 см3. Більшу частину грошових коштів на купівлю транспортного засобу SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , білого кольору, позивачу подарувала її сестра [PERSON] , що підтверджується договором дарування грошових коштів від 03.01.2007 року. Оскільки, транспортні засоби є неподільною річчю, транспортний засіб може бути виділений одному із подружжя. Враховуючи те, що зареєстровані транспортні засоби за відповідачем, перебувають у його володінні, користуванні та останній має водійське посвідчення, а позивач не має водійського посвідчення, позивач вважає за можливе компенсувати їй половину вартості транспортних засобів грошима та задоцільним виділити спірні транспортні засоби саме відповідачу з виплатою грошової компенсації половини їх вартості позивачу, виходячи із їх вартості на підставу звіту про оцінку майна, складеного ФОП [PERSON] від 10.09.2021 року та аналітичної довідки №10-09-21 від 10.09.2021 року, складеного ФОП [PERSON] Транспортний засіб, зареєстрований за позивачем Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорного кольору, виділити їй, оскільки зазначеним автомобілем безпосередньо користується донька сторін, а у подальшому позивач має намір подарувати даний транспортний засіб доньці. Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ФОП [PERSON] від 10.09.2021 року, транспортний засіб Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорного кольору, оцінено в 148 347,00 грн, транспортний засіб SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , білого кольору, оцінений в 360 861,00 грн. За аналітичною довідкою оціночна вартість причіпа ММЗ 81021, 1987 р.в., становить 7979,00 грн, оціночна вартість ГАЗ 32213, 2003 р.в., об`єм двигуна 2300 см3, складає 83 000,00 грн; оціночна вартість AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., об`єм двигуна 2771 см3, становить 193 000,00 грн. Вартість транспортних засобів зареєстрованих за відповідачем, складає 644 840,00 грн, вартість транспортного засобу, зареєстрованого за позивачем, складає 148 347,00 грн, з врахуванням зазначеного, сума, яка підлягає компенсації відповідачу, дорівнює 248 246,50 грн. Також, у період шлюбу відповідачу подарований його батьками будинок по [ADDRESS] . Батько відповідача, хоча й у 2007 році оформив договір дарування на відповідача, зазначив, що він подарував його саме для проживання сім`ї позивача та відповідача, та їхніх спільних двох доньок, а умовою дарування був безпосередній догляд за ним, як за людиною похилого віку з інвалідністю. Після дарування будинку у 2007 році безпосередній догляд за батьком відповідача до його смерті у 2015 році здійснювала позивач. Після дарування будинку та за час тривалого проживання в ньому [PERSON] неодноразово зроблені капітальні та поточні ремонти. Тобто, відповідачу був подарований старенький будинок: без опалення, із щілинами у підлозі та прогнилими дошками, без ванни або душової кабіни, з дерев`яними вікнами із щілинами, а разом за період проживання із позивачем зроблені капітальні ремонтні роботи, які реально збільшили собівартість будинку. Відповідно до договору дарування від 2007 року будинок був оцінений в 67057,00 грн, наразі ринкова ціна будинку відповідно до звіту про оцінку майна від 10.09.2021 року складає 967 278,00 грн (еквівалент у дол.США становить 36322,86). Щодо інфляції та коливання курсу долару до якого прив`язують вартість майна, у 2007 році 100 дол. США дорівнювало 505 грн., тобто будинок у 2007 році за еквівалентом у доларах США оцінений в 13 278, 61 дол. США; інфляційне збільшення вартості житлового будинку за період з 2007 р. по 2021 р. склало 286 165, 00 грн, тобто з урахуванням стартової суми (67 057, 00 грн) вартість житлового будинку з врахуванням інфляції складає 353 222, 38 грн. Отже, навіть враховуючи індекс інфляції та коливання курсу долару, будинок у декілька разів збільшився у собівартості за рахунок затрат на капітальні роботи, щодо влаштування будинку, внаслідок спільних трудових затрат подружжя та затрат позивача. Окрім спільних трудових затрат, позивач вкладала у ремонт будинку свої особисті кошти, які вона отримала у подарунок від своєї доньки - [PERSON] за договором дарування грошових коштів від 10.07.2018 р., пенсійні виплати, а також, кошти які вона отримувала від здачі в оренду квартири [ADDRESS] . 3 2017 року позивач за свої особисті кошти сплачує всі комунальні витрати, пов`язані із утримання майна. Із врахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що будинок має бути визнаний спільним сумісним майном подружжя та поділений у рівних частках. У зв`язку з цим, [PERSON] просить визнати спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , площею 69,2 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м. та поділити його. В порядку поділу спільного майна подружжя домоволодіння: визнати за позивачем право власності на частину вказаного житлового будинку та за відповідачем визнати право власності на частину вказаного житлового будинку. В порядку поділу майна подружжя виділити відповідачу на праві власності транспортні засоби: 1) SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , білого кольору, номер кузова [NUMBER] вартістю 360 861 грн; 2) причіп ММЗ 81021, 1987 р.в. становить 7979 грн; 3) ГАЗ 32213, 2003 р.в., об`єм двигуна 2300 см3 вартістю 83 000,00 грн; 4) AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., об`єм двигуна 2771 см3 вартістю 193 000 грн. Виділити позивачу транспортний засіб Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , чорного кольору, номер кузова [NUMBER] . Стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію вартості спільного майна в сумі 248 246,50 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати 22 417,10 грн. Ухвалою суду від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 11.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової технічної експертизи документа. Закрито підготовче засідання та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 29.10.2024 року за заявою представника позивача позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині позовних вимог про визнання спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , площею 69,2 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м., та його поділ залишено без розгляду. В іншій частині позовних вимог - продовжено судовий розгляд. Представник відповідача надав до суду відзив, згідно якого відповідач не заперечував, що за час перебування у шлюбі з позивачем ними було придбано п`ять транспортних засобів: Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] (зареєстрований за позивачем); SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] ; AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в.; причіп [NUMBER] , 1987 р.в.; ГАЗ 32213, 2003 р.в. Також відповідачем не заперечував той факт, що більшу частину грошових коштів на купівлю транспортного засобу SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , позивачу подарувала її сестра. Відповідач визнав дану обставину та підтвердив, що більшу частину коштів, за яку був придбаний автомобіль SCANIA P94 становили власні кошти позивача, а саме це частини від вартості зазначеного автомобіля, а частина коштів на його придбання склалась з коштів, які належали подружжю. Отже, вантажний автомобіль SCANIA P94 не є об`єктом права спільної сумісної власності в цілому, а лише в частині. Тому вимоги позивача про виділ вантажного автомобіля SCANIA P94 відповідачу з зобов`язанням останнього сплатити її половину його вартості є безпідставними, так як частина цього автомобіля перебуває у її особистій приватній власності. Отже, об`єктами спільної сумісної власності сторін є наступні транспортні засоби: Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] ; AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в.; причіп [NUMBER] , 1987 р.в.; ГАЗ 32213, 2003 р.в. Відповідач зазначеними транспортними засобами не користується, так як вже майже п`ять років проживає в Республіці Польщі. Відповідач ніяким чином не перешкоджає позивачу користуватися вище зазначеним майном. Відповідач з запропонованим варіантом поділу транспортних засобі не погоджується. По-перше, у судовому порядку спір про поділ майна подружжя вирішується у тому випадку, якщо ними не досягнуто домовленості про порядок поділу майна. До звернення позивачки з відповідним позовом нею жодного разу не підіймалося питання щодо такого поділу. Сторона відповідача вважає, що запропонований варіант поділу майна подружжя позивачем є таким, що створює для відповідача надмірний тягар щодо компенсації позивачу вартості спільного майна у розмірі 248 246,50 грн. Зазначена сума для відповідача є надмірною та такою, що не можу бути ним сплачена. При цьому поділі транспортних засобів відповідач буде змушений продати виділені йому т/з та сплатити компенсацію позивачу, а тому найбільш справедливим поділом транспортних засобів буде виділення кожному із співвласників майна в натурі. У зв`язку з наведеним, відповідач частково визнав позовні вимоги щодо поділу транспортних засобів та вважав, що поділ можливо здійснити наступним чином. [PERSON] виділити Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 148 347,00 грн та ГАЗ 32213, 2003 р.в., вартістю 83000,00 грн (загальна вартість майна, що виділяється позивачу становить 231 347,00 грн). [PERSON] виділити AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., вартістю 193 000,00 грн, та причіп ММЗ 81021, 1987 р.в., вартістю 7979,00 грн (загальна вартість майна, що виділяється відповідачу становить 200 979,00 грн). Загальна вартість зазначених об`єктів спільної сумісної власності становить 432 326,00 грн. Кожному із співвласників належить майно на суму 216 163,00 грн (432 326,00 грн). За запропонованим варіантом відповідачу виділяється майно, що у свої вартості є на 15 184,00 грн менше ніж йому належить. Відповідач відмовляється від компенсації. Сторона відповідача вважає, що такий варіант буде справедливим та таким, що не порушить законним прав та інтересів як позивача та відповідача. У зв`язку з викладеним, сторона відповідача просила позовні вимоги щодо тз задовольнити частково. Позивачу виділити Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 148 347,00 грн та ГАЗ 32213, 2003 р.в., вартістю 83000,00 грн (загальна вартість майна, що виділяється позивачу становить 231 347,00 грн). Відповідачу виділити AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., вартістю 193 000,00 грн, та причіп ММЗ 81021, 1987 р.в., вартістю 7979,00 грн (загальна вартість майна, що виділяється відповідачу становить 200 979,00 грн). Зазначив, що відповідач відмовляється від компенсації за перевищення вартості майна, що виділяється позивачу Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги в частині поділу транспортного засобу підтримав, просив їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена у встановлений законом порядку. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку, надали до суду відзив, згідно якого визнали позовні вимоги частково. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1981 року, згідно актового запису про укладення шлюбу №1280, зробленого 06.11.1981 року Відділом РАЦС м.Херсона. Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17.09.2019 року розірвано шлюб між сторонами, зазначене рішення набрало законної сили 18.10.2019 року. Згідно довідки від 05.05.2014 року АТ «УкрСиббанк» вбачається, що [PERSON] надано кредит на придбання транспорту №11317498000 від 19.03.2008 року, згідно якому заставленим майном є транспортний засіб марки Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , що є власністю боржника [PERSON] , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] від 18.03.2008 року. Кредитні зобов`язання боржника виконання у повному обсязі. Відповідно до свідоцтва реєстрації транспортного засобу, транспортний засіб Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , зареєстрований за позивачем [PERSON] . Згідно листа, наданого РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області від 05.08.2021 року №31/21/5-71аз, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] за період з 06.11.1981 року по 18.10.2019 року зареєстровані наступні транспортні засоби: 09.09.1999 року зареєстровано транспортний засіб, причіп [NUMBER] , 1987 р.в.; 25.09.2008 року зареєстровано транспортний засіб ГАЗ 32213, 2003 р.в.; 15.12.2011 року зареєстровано транспортний засіб AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в. Згідно листа, наданого РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області від 15.09.2021 року №31/21/5-86оз, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] 24.03.2007 року зареєстровано транспортний засіб SCANIA P94, 1999 р.в. За час спільного проживання подружжям сторони набули у власність п`ять транспортних засобів: - Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] (зареєстрований за позивачем) вартістю 148 347,00 грн; - SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , вартістю 83 000,00 грн; - AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., вартістю 193 000 грн; - причіп [NUMBER] , 1987 р.в., вартістю 7979,00 грн; - ГАЗ 32213, 2003 р.в., вартістю 83000,00 грн; Дані обставини відповідачем не заперечувалися, в тому числі і вартість зазначених транспортних засобів. Також відповідачем не заперечував той факт, що частини грошових коштів на купівлю транспортного засобу SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , позивачу подарувала її сестра, а залишок коштів був сплачений подружжям зі спільних коштів подружжя. Тобто, враховуючи, що сторони погодили вартість транспортного засобу SCANIA P94, 1999 р.в., як 360 861,00 грн, визнали ту обставину, що тільки частина (90215,25 грн) була витрачена подружжям на придбання зазначеного транспортного засобу зі спільних коштів, інша частина зазначеного транспортного засобу (270 645,75 грн) була придбана за особисті кошти позивача, то суд вважає, що частина транспортного засобу SCANIA P94, 1999 р.в., д.н. [NUMBER] , належить позивачу на праві особистої приватної власності та відповідач відмовився від компенсації вартості, як спільного майна подружжя, то зазначений транспортний засіб слід виділити на праві власності позивачу. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (стаття 68 СК України). Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 72 СК України). За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Метою позивачки є поділ спільного сумісного майна подружжя. Таким майном є неподільна річ - автомобіль. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що автомобілі є неподільними речами, враховуючі позиції сторін, з метою остаточного вирішення переданого на розгляд суду спору та дотримання принципу розумності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково шляхом виділення [PERSON] у власність транспортний засіб Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER] , вартістю 148 347,00 грн та ГАЗ 32213, 2003 р.в., вартістю 83000,00 грн (загальна вартість майна, що виділяється позивачу становить 231 347,00 грн) та виділенняи [PERSON] у власність транспортний засіб AUDI A6 QUATTRO, 1996 р.в., вартістю 193 000,00 грн, та причіпу ММЗ 81021, 1987 р.в., вартістю 7979,00 грн (загальна вартість майна, що виділяється відповідачу становить 200 979,00 грн). Суд погоджується із запропонованим відповідачем способом поділу спільного майна подружжя, оскільки об`єкти рухомого майна, набуті сторонами за час шлюбу, є неподільними, відповідач зазначив, що не має можливості сплатити позивачу компенсацію вартість за 4 транспортних засоби, що узгоджено з вимогами ч.4 ст. 71 СК України, відповідно до якої присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, тому транспортні засоби підлягають поділу шляхом виділення у власність кожного окремі об`єкти рухомого майна. На переконання суду, проводячи поділ спільного сумісного майна сторін у визначений спосіб, суд не виходить за межі позовних вимог, а враховує при визначенні варіанту поділу спірного майна доводи сторін щодо способу такого поділу, тому це не є зміною позовних вимог, а є способом вирішення виниклого спору між сторонами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість лише часткового задоволення позовних вимог шляхом поділу між сторонами лише спірного рухомого майна наведеним вище способом. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір лише в частині вартості майна (транспортних засобів) - 527010,12 грн, тобто 5270,10 грн. В іншій частині судовий, а саме за поділ житлового будинку та забезпечення позову, не підлягає стягненню, так як стороною позивача залишенні без розгляду вимоги щодо визначення житлового будинку спільним майном подружжя та поділу житлового будинку. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати щодо оцінки майна у розмірі 5000,00 грн. За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених [PERSON] витрат на правову допомогу до матеріалів справи позивачем долучено копію ордеру серії ВТ №1019197, копію договору про надання правової допомоги адвокатом Ломакіною М.І. від 02.07.2021 року, копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 02.07.2021 року, відповідно до якого зазначено опис робіт, виконаних адвокатом, а саме складання позовної заяви та оформлення додатків 10 000 грн. Проте, суд вважає, що стороною позивача завищено суму правничої допомоги, і як наслідок дана сума у розмірі 10 000 грн., не відповідає складності позовної заяви та виконаних адвокатом робіт. З огляду на вищевказане, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає, що розмір правничої допомоги є неспівмірнимизі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачу, у співмірності до наданих послуг, слід стягнути у розмірі 4000,00 грн. Щодо відшкодування позивачу комісії платежів у розмірі 103,00 грн та 50 грн., то вона не підлягає задоволенню, оскільки стягненню на користь позивача підлягають виключно судові витрати без врахування комісії, оскільки банк було обрано нею самостійно, та банківська комісія за своєю суттю не є частиною судового збору чи судовими витратами, який встановлюється державою відповідним нормативно-правовим актом та є обов`язковим до сплати. Комісію за обслуговування було стягнуто обраним позивачем банком за надання йому банківської послуги. Аналогічна правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №523/12032/18.

Outcome: partial