Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 вересня 2022 року Донецький державний університет внутрішніх справ (далі по тексту ДонДУВС) уклав із [PERSON] договір № 08/09-22 про розстрочення платежу витрат на утримання, згідно з п. 1.1. якого ДонДУВС надає [PERSON] розстрочку на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у ДонДУВС строком на 12 календарних місяців з 06 вересня 2022 року до 05 вересня 2023 року. Відповідно до п. 1.2. договору заборгованість [PERSON] , пов`язана з утриманням його у закладі вищої освіти, згідно договору сума витрат на утримання складала 39 119,90 грн., та добровільно сплачено 18 000 грн. 05 вересня 2023 року сплинув останній строк належної сплати заборгованості відповідачем. Згідно укладеного договору, станом на момент звернення до суду, заборгованість відповідача перед ДонДУВС складає 21 119,90 грн. На підставі викладеного, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ДонДУВС заборгованість за невиконання договору № 08/09-22 від 06 вересня 2022 року про розстрочення платежу витрат на утримання у сумі 21 119,90 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн. Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ саме Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у позовній заяві просила розгляд справи провести без участі їх представника та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 07 листопада 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 06 вересня 2022 року Донецький державний університет внутрішніх справ та [PERSON] уклали договір № 08/09-22 про розстрочення платежу витрат на утримання (а. с. 6). Відповідно до п. 1.1. вищезазначеного договору ДонДУВС надає [PERSON] розстрочку на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у ДонДУВС, строком на 12 календарних місяців з 06 вересня 2022 року до 05 вересня 2023 року. Крім того, п. 1.2. зазначеного договору визначено, що сума витрат на утримання складає 39\~119,90 грн. Добровільно сплачено 18 000 грн. Заборгованість боржника, пов`язана з утриманням у закладі вищої освіти, на дату підписання цього договору, складає 21\~119,90 грн. Згідно із п. 1.3. вищевказаного договору заборгованість боржник погашає до 30 числа кожного місяця за встановленим у цьому договорі графіком. Пунктом 2.1. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 903 ЦК України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, в строки, та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідач всупереч умов підписаного ним договору №08/09-22 про розстрочення платежу витрат на утримання від 06 вересня 2022 року, не здійснив своєчасну сплату розстрочених сум, тобто, свої зобов`язання за договором не виконав у повному обсязі, а сума витрат пов`язаних з утриманням у ДонДУВС не погашена. Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів відшкодування вказаної шкоди чи то заперечень з приводу заявленої до стягнення суми заборгованості. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України, доказами, і не спростовані відповідачем. Враховуючи викладене, розглядаючи вказаний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява ДонДУВС щодо стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у справі в розмірі 2\~422,40 грн., оскільки позовні вимоги задоволенні в повному обсязі.

Outcome: approved