Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У червні 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідача 49 249,18 грн. боргу за послуги теплопостачання, 5 831,66 грн. - 3% річних, 21 194,52 грн. індекс інфляції, 1 799,45 грн. пені. Позов мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик» відповідно до «Правил надання послуг з теплової енергії типових договорів про надання пост слуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.08.2019 року № 830, Закону України «Про теплопостачання», та\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з теплопостачання. Зазначають, що [PERSON] споживачем теплової енергії за адресою квартира [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора № 1 за вих. № 401 від 17.05.2022 року. Право вимоги заборгованості, яка виникла у відповідача перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2019 року № 20/09-19/1. За період з січня 2010 року по квітень 2022 року включно відповідачу надавались послуги з централізованого теплопостачання за вказаною адресою, за яку сплачено не було. Станом на квітень 2022 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 49\~249,18 грн. Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.05.2023 року позов Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» 49 249,18 грн. боргу за послуги теплопостачання, 5 831,66 грн. - 3% річних, 21 194,52 грн. індекс інфляції, а також сплачений судовий збір у розмірі 2 423,82 грн. У задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 1 799,45 грн. Відмовлено. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2024 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду. Заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 05.05.2023 року по справі №404/3033/22 (номер провадження 2/404/741/22) за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено. Заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.05.2023 року за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасувано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 16.07.2024 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволення позовних вимог з підстав того, що його квартиру відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП. В свою чергу представником позивача 26.07.2024 року через канцелярію суду подано відповідь на відзив, в якому позовні вимоги просила задовольнити. В судове засідання представник позивача надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні вимог, виходячи з наступного. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (\~ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Статтею 6 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення віднесено до комунальних послуг. Відповідно до ст.\~24\~Закону України\~«Про теплопостачання» основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплопостачання. Статтею 19\~цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно ч. 1 ст. 9, п. 1 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.\~24\~Закону України\~«Про\~теплопостачання» виконавець комунальної послуги зобов`язаний: готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором. Основними обов`язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплопостачання. Статтею 19\~Закону України «Про теплопостачання», ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора № 1 за вих. № 401 від 17.05.2022 року, а відтак є споживачем теплової енергії, даний факт сторонами не оспорюється. . Тому відповідач був споживачем теплової енергії, що надавалась до вказаного житла постачальником - ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА». Право вимоги заборгованості, яка виникла у [PERSON] перед ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» було відступлено КП «Теплоенергетик» на підставі договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1. Згідно п.п. 1.1., 1.2 договору про відступлення права вимоги від 20.09.2019 року №20/09-19/1 ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» (первісний кредитор) відступає, а КП «Теплоенергетик» (новий кредитор) приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором про надання послуг централізованого опалення, укладеними з фізичними особами - споживачами послуг централізованого опалення та за фактичними правовідносинами, які виникли між первісним кредитором та боржниками у зв`язку із наданням первісним кредитором послуг централізованого опалення боржникам. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема КП «Теплоенергетик» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В подальшому послуги з теплопостачання в опалювальні сезони в квартиру за адресою: квартира [ADDRESS] надавались КП «Теплоенергетик». Рішенням Кропивницької міської ради від 02.02.2021 року № 78 «Про перейменування Комунального підприємства «Теплоенергетик» перейменовано в Комунальне підприємство «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради. Заперечуючи проти позову [PERSON] вказав, що належна йому квартира відключена від централізованого опалення 25.09.2008 року і тому відсутні підстави для задоволення позову. Згідно витягу з протоколу №577 засідання Міжвідомчої комісії з влаштування індивідуального опалення в квартирах багатоповерхових житлових будинків від 28.08.2008 року №8 [PERSON] було дозволено влаштувати індивідуальне опалення в квартирі по [ADDRESS] . 25.09.2008 року представником власника будинку, власником квартири, складено Акт про відключення квартири (секції, під`їзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, яким підтверджено відключення квартири за адресою [ADDRESS] від централізованого опалення. Даний акт затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол № 28 від 29.09.2008 року. В матеріалах справи наявний лист від 02.10.2008 року адресований директору ДП «Кіровоградтепло» ТОВ «ЦНТІ УНГА» в якому повідомлено про облаштування у квартирі індивідуального опалення. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03\~жовтня 2007\~року №1198 (далі по тексту - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №630 (далі по тексту - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства\~будівництва,\~архітектури та\~житлово-комунального\~господарства України\~від 22\~листопада 2005\~року №\~4 (далі по тексту - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Згідно ст.\~24\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 03\~жовтня 2007\~року №1198 передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, (які діяли на момент виникнення спірних відносин) визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України\~«Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Пунктом 1.2 цього Порядку передбачено, що для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Міжвідомча комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. (п.2.1) При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. (п. 2.2.1) Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. ( п. 2.5) По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. (п. 2.6) Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. (п.2.7). Оскільки право на припинення надання послуг з централізованого опалення у відповідача виникло з часу затвердження 29.09.2008 року Міжвідомчою комісією Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, тому мають бути припинені саме з цього часу нарахування відповідачеві плати за послуги централізованого опалення. Тому, враховуючи, що відповідач не користується послугами позивача, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача Крім того, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі\~статтею 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» гонорар\~є формою\~винагороди адвоката\~за здійснення\~захисту,\~представництва та\~надання інших\~видів правової\~допомоги клієнту.\~\~Порядок обчислення\~гонорару\~(фіксований\~розмір,\~погодинна\~оплата),\~підстави\~для\~зміни розміру\~гонорару,\~порядок\~його\~сплати,\~умови\~повернення\~тощо визначаються\~в\~договорі\~про надання\~правової\~допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, компенсація витрат на правову допомогу у цивільних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась у судовому засіданні, під час вчинення окремої процесуальної дії чи ознайомлення з матеріалами справи в суді, при складанні процесуальних документів, наданні інших необхідних для представництва та захисту прав замовника послуг. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами, в порядку ст.ст. 76-83 ЦПК України. 15.07.2024 року між адвокатським об`єднанням «Усатенко і Усатенко» від імені якого діє керуючий партнер Усатенко Ю.Ю. та [PERSON] було укладено договір про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 15.07.2024 року адвокатське об`єднання бере на себе надання наступної правничої допомоги аналіз законодавства, складання відзиву в цивільній справі №404/3033/22, вартість послуг адвоката складає 2\~000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги заперечення позивача, складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений ним час, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу сумі 2 000,00 грн. не є співмірним, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню та стягненню з позивача на користь відповідача за складання відзиву в розмірі 1 000,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566 / 00, § 23, Європейського суду з прав людини , від 18 липня 2006 року ).

Outcome: approved