Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача: - заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території, у ремонтний фонд і у фонд консьєржів, а також за спожите опалення по квартирі [NUMBER] за період з 01.05.2019 по 01.06.2021 з урахуванням інфляційного нарахування на основну суму боргу, 3% річних та пені у розмірі 73 945,44 грн; - заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території, у ремонтний фонд і у фонд консьєржів, а також за спожите опалення по квартирі [NUMBER] за період з 01.05.2019 по 01.06.2021 з урахуванням інфляційного нарахування на основну суму боргу, 3% річних та пені у розмірі 59 176,11 грн; - також позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на послуги з підготовки до розгляду та розгляду справи в суді у розмірі 6 480 грн та судовий збір в сумі 2 270 грн. Посилається на те, що [PERSON] є власником квартир [ADDRESS] . ОСББ «Лобановського 6-В» здійснює обслуговування і експлуатацію багатоквартирного житлового будинку №6-В та утримує його прибудинкову територію за рахунок коштів самих співвласників квартир, що підтверджується Довідкою Об`єднання №30/07-2021 від 30.06.2021 і копією Договорів, доданих до позовної заяви. Розмір внесків був закріплений Установчими та Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Проте відповідач своєчасно у повному обсязі не сплачує позивачу обов`язкові внески на утримання будинку та прибудинкової території, у ремонтний фонд і в фонд консьєржів, за спожите опалення, внаслідок чого має заборгованість по ним, а тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28.08.2021 позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лобановського 6-В» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що з відповіді Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.03.2019 вбачається, що згідно з даними реєстрових книг підприємства за адресою в [ADDRESS] на праві власності зареєстровано кв. [NUMBER] та кв. [NUMBER] за [PERSON] . Рішенням Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку «Лобановського 6-В» від 23 квітня 2019 року затверджено статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лобановського 6-В». Відповідно до п. 3 розділу ІІ Статуту завданням та предметом діяльності об`єднання є: - забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; - забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; - сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; - забезпечення виконання співвласниками свої зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до п. 2 розділу IV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно. Таким чином, відповідач був та є споживачем житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 12 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону - об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. Як зазначено вище, позивач є виконавцем послуг, а відповідач - споживачем даних послуг. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідач, не подавши до суду відзив, не спростовував отримання житлово-комунальних послуг та їх якість. Факт надання позивачем комунальних послуг та виконання робіт на утримання і обслуговування багатоквартирного будинку підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: договір №1452 про надання послуг від 24.10.2019, повідомлення ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 24.09.2019, договір №1178/1920-ТЕ-41 постачання природного газу, договір №01268/9-09 на послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 13.03.2020, договір 1/3657-Ж-19 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 31.05.2019, договір №01/06-2 про надання послуг з обслуговування внутрішньо будинкових інженерних мереж та послуги «інженер» житлового будинку від 01.06.2019, договір б/н від 01.09.2019 про надання послуг з технічного обслуговування індивідуального теплового пункту, договір №041019/АТ-2 про надання юридичних і супутніх послуг від 04.10.2019, договір №2-о на технічне обслуговування від 03.02.2020, договір №ТО-226 на технічне обслуговування від 30.09.2019, договір №07/19-ЕК від 04.09.2019, договір №08/19-ТО від 04.09.2019, договір на виконання робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів №19-44-О від 14.06.2019, договір №5 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 10.04.2020, договір № Т-213/10-08 на технічне обслуговування об`єктів газопостачання від 01.10.2019, договір підряду №17-1-02 від 17.09.2019. З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги по квартирі [NUMBER] станом на 01.06.2021 складає 51 461,02 грн. З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги по квартирі [NUMBER] станом на 01.06.2021 складає 43 719,83 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з викладеного вище, враховуючи розрахунок заборгованості за надані послуги, відмову відповідача від її добровільної сплати, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З приведеного позивачем розрахунку по кв. [NUMBER] , наданого до суду та перевіреного судом, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 11 646,55 грн, 3% річних складають 1 532,51 грн, пеня - 9305,37 грн. З приведеного позивачем розрахунку по кв. [NUMBER] , наданого до суду та перевіреного судом, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 6 831,83 грн, 3% річних складають 962,76 грн, пеня - 7 661,69 грн. Розрахунку інфляційних втрат, 3% річних та пені, наданих позивачем, відповідач не спростовував. За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності. Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Виходячи з викладеного вище, враховуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги та їх задоволення в повному обсязі. Що стосується стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що 20.03.2021 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лобановського 6-В» та ТОВ «Київський центр права» був укладений договір про надання правової допомоги №Р/20032021/ХВ-23. Згідно акту №ОУ-311 прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 30.06.2021, вбачається, що виконавцем були проведені наступні роботи: - складання розрахунку заборгованості з інфляцією і 3% річних - 720 грн; - складання позовної заяви - 2 160 грн; - формування матеріалів позовної заяви і подача її до суду - 1 440 грн. Згідно платіжного доручення №622 від 29.06.2021 ОСББ «Лобановського 6-В» сплачено на користь ТОВ «Київський міський центр права» 4 320 грн. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). В постанові від 01 жовтня 2002 року по справі № 30/63 Верховний Суд України звернув увагу, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Разом з тим, у пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 799 статтями 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягується лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із надання правової допомоги у конкретній справі (наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. Виходячи з вищевикладених обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 480 грн з відповідача на користь позивача підлягає частковому задоволенню, оскільки суд вважає за доцільне та співмірне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 4320 грн, виходячи з конкретних обставин та критерію розумності їхнього розміру, а також фактично оплачених послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 270 грн.

Outcome: partial