Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

у травні 2024 року ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» звернулося до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, послуги управління та по утриманню квартири [ADDRESS] , машиномісця підземного паркінку № [NUMBER] та [ADDRESS] , за період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2024 року в загальній сумі 29 620,91 грн, з яких: 29 067,97 грн - заборгованість з оплати за житлово-комунальні послуги, послуги управління та по утриманню квартири [ADDRESS] , машиномісця підземного паркінку № [NUMBER] та [ADDRESS] , а також 297,34 грн - інфляційне збільшення та 255,60 грн - 3 % річних, вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку від 03 квітня 2019 року та договору від 10 квітня 2019 року, укладеного з ОСББ «Дипломат Хол», він є виконавцем додаткових послуг у багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, на його прилеглій прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] . Протоколом №20/17.12 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 02 січня 2021 року та відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території ("Роботи (послуги), понад обов`язковий перелік") Додаткової угоди №1 від 04 січня 2021 року до Договору, що є невід`ємною частиною Договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року, встановлено розмір ціни послуги. З 04 січня 2021 року ціна на послуги з управління квартири (житлового приміщення) становила 11,71 грн/м, машиномісця (паркомісце підземного паркінгу) - 11,71 грн/м2. Зазначені рішення загальних зборів та договори щодо встановлення ціни за надані додаткові житлові послуги на момент подачі позовної заяви є чинними і не скасовані у визначений законом спосіб. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 156,6 кв.м. та власником машиномісця № [NUMBER] площею 14,10 кв.м та машиномісця № [NUMBER] площею 14,00 кв.м в буд. [ADDRESS] . Відповідач рішення зборів співвласників багатоквартирного будинку та умов договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість за період з 01.04.2023 по 30.04.2024 за надані позивачем послуги в сумі 29 067,97 грн. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті за надані послуги та наявністю заборгованості по їх оплаті, він зобов`язаний також сплатити позивачу 3% річних у сумі 297,34 грн, інфляційне збільшення в сумі 255,60 грн. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити. Ухвалами судді Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В. від 20 травня 2024 року та 03 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В. від 01 липня 2024 року відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу направлялась ухвала про відкриття провадження з позовною заявою додатками за адресою реєстрації відповідача: [ADDRESS] , згідно відповіді № 669351 від 01 липня 2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.61). Кореспонденція поверталась без вручення на адресу суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.70,71). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Статтею 13 Цивільного процесуального Кодексу (ЦПК) України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 24 грудня 2021 року ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» є юридичною особою, код ЄДРПОУ 42443871, яка виконує комплексне обслуговування об`єктів (основний вид економічної діяльності) (а.с.16). 03 квітня 2019 року протоколом № 9/19.03 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] , «Дипломат Хол», зокрема, ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» (42442871) визначено виконавцем додаткових послуг, в тому числі, затверджено кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.6-9). 10 квітня 2019 року між ОСББ «Дипломат Хол» та ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, згідно з яким виконавець зобов`язався надавати співвласникам послуги у багатоквартирному будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, на його прилеглій прибудинковій території за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов`язалися оплачувати виконавцю вказані послуги згідно з вимогами законодавства та умовами договору. Вказані обставини підтверджуються копією договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року (а.с.10-13). У подальшому, протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] , ОСББ «Дипломат Хол» від 02 січня 2021 року № 20/17.12, Додатковою угодою №1 до Договору про надання послуг від 10 квітня 2019 року, затверджено кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно до якого визначено перелік та ціни послуг, надані виконавцем на умовах вищевказаного договору: ціна за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за 1 м кв. житлового приміщення складає 11,71 грн та ціна послуги за 1 м кв. (паркінг) - 11,71 грн (а.с.13-14,15). Відповідач на підставі свідоцтв про право власності від 19 листопада 2010 року, виданого на підставі наказу № 1532-С/НП Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради від 15 листопада 2010 року, є власником машиномісця № [NUMBER] , площею 14,10 кв.м. та машиномісця [ADDRESS] (а.с.40). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 319910782, час формування -10 січня 2023 року, відповідач є власником кв. [ADDRESS] (а.с.39). Судом встановлено, та як вбачається з розрахунку заборгованості, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем з оплати за послуги з управляння будинком та за послуги з управляння паркомісцями та за період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2024 року складає 29 067,97 грн (а.с.17). Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01 січня 2024 року по 30 квітня 2024 року, розмір 3% річних становить в сумі 255,60 грн і розмір інфляційних втрат - 297,34 грн, які нараховані на заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг (а.с.18). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. В силу положень ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року в справі № 176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Свої зобов`язання відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, належним чином не виконав, надані позивачем послуги за вказаний період не сплачено, внаслідок чого виникла заборгованості, яка становить 29 067,97 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 297,34 грн та 3% річних в розмірі 255,60 грн, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд зазначає, що на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, також підлягають задоволенню. Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема, достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Достатніх доказів, які б спростовували обставини, викладені позивачем, відповідачем не надано, в тому числі, не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних, проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, а отже може бути прийнятий судом до уваги. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У позові заявляється щодо стягнення з відповідача судових витрат. Позивачем надано попередній (орієнтований) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, вартість наданих послуг оцінено у розмірі 22 500,00 грн. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу надані Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 02052024 від 02 травня 2024 року, довіреність на представництва інтересів позивача Верхоглядом М.Л. від 02 травня 2024 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Верхогляда М.Л. серія КВ № 001015, акт №05/05 прийому - передачі послуг за Договором № 02052024 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02 травня 2024 року, платіжна інструкція про сплату позивачем грошових коштів у сумі 10 000,00 грн на користь ФОП Верхогляд М.Л. № 3239 від 15 травня 2024 року. Відповідно до акта №05/05 прийому-передачі послуг за Договором № 02052024 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 02 травня 2024 року року, під час дії вказаного договору адвокатом надані адвокатські послуги: - проведення зустрічі з Клієнтом, ознайомлення з наданими Клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію до ДП «Поряд.ок УЕН» (в тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо - час витрачений на надання професійної правничої допомоги 1,0 год - 2 500,00 грн; - складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 2 прим для суду та Відповідача), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» Позовної заяви на ім`я суду у 2 прим (в т.ч. оформлення конверта), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності справи) - час витрачений на надання професійної правничої допомоги 3,0 год - 7 500,00 грн. Суд зауважує, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. Відповідно до платіжної інструкції № 3239 від 15 травня 2024 позивач здійснив перерахунок грошових коштів у розмірі 10 000,00 грн на розрахунковий рахунок ФОП Верхогляд М.Л. з призначенням платежу «оплата за надані послуги згідно договору № 020524 від 02 травня 2024 та акту № 5/05 від 15 травня Без ПДВ» (а.с.26). Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України»(Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц). Водночас, суд звертає увагу, що опис обсягу наданої професійної правничої (правової) допомоги, що наведений у попередньому (орієнтовному) розрахунку та Акті прийому-передачі наданих послуг № 5/05 від 15 травня 2024 року містить низку пунктів, які суд не може вважати як професійну правничу послугу. Зокрема, суд вказує, що така діяльність адвоката як: відправка рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви; копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк), які додаються до позовної заяви, є технічними послугами, які можуть виконуватися не тільки адвокатом та не належать до видів адвокатської діяльності і не може вважатися як професійна правнича послугу. Враховуючи, що вказана справа є нескладною, обсяг реально виконаних адвокатом робіт, категорію справи, ціну позову (яка є меншою за загальну вартість професійної правничої допомоги), значення справи для сторін, відсутність публічного інтересу до справи, те що зазначені витрати не в повній мірі відповідають критерію розумності їхнього розміру, суд, вважає необхідним стягнути витрати на правову допомогу позивачу за рахунок відповідача в розмірі 4 000,00 грн, що відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн, у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved