Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. 27.06.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» (далі - позивач та/або ТОВ «Кредитсервіс» та/або кредитодавець), в особі представника, звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач та/або позичальник) з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 110609,34 гривень та судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 04.01.2022 року між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220104-002. Відповідно до умов Кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 38000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, який надається позичальнику шляхом перерахування суми кредиту на банківський (картковий) рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Процентна ставка за договором є фіксованою. Кредитний договір № 220104-002 від 04.01.2022 року було підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (04.01.2022 10:46:36). На банківський рахунок позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 35150,00 гривень, із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті 2850,00 гривень. Згідно розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 220104-002 від 04.01.2022 року станом на 13.03.2024 року заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 110609,34 гривень, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 37581,32 гривня; прострочена заборгованість за процентами 73028,02 гривень. У зв`язку з викладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві, зокрема, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. (зворотній а.с. 9) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 5. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року цивільна справа № 496/4286/24 була передана головуючій судді Портній О.П. (а.с. 15) 6. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 7. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 18-19) 8. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 9. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, відповідно до ст. 128 ЦПК України - шляхом направлення копії Ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, яка була доставлена 24.07.2024 року (а.с. 21) та шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber», яке він отримав 24.07.2024 року (а.с. 22), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 10. 13.07.2022 року у постанові по справі № 761/14537/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду сформулював правовий висновок, згідно до якого оскільки судова повістка про виклик до суду була направлена на офіційну електронну адресу стягувачу - то апеляційний суд виконав обов`язок щодо повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи. Також суд зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що сторона зазначила свою офіційну електронну адресу і користувалася нею протягом всього часу розгляду справи, зокрема, надсилала з даної електронної адреси процесуальні заяви до суду. 11. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 12. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 13. Судом встановлено, що з метою надання банківських послуг ТОВ «Кредитсервіс» оголосило публічну пропозицію (оферту) на укладення Договору про надання кредиту на умовах продукту «РЕКРЕДИТ». (а.с. 24-29) 14. 04.01.2022 року [PERSON] з метою отримання банківський послуг звернувся до ТОВ «Кредитсервіс», в зв`язку з чим підписав, електронним одноразовим ідентифікатором [NUMBER], Договір про надання кредиту (індивідуальна частина) № 220104-002 (а.с. 30-32), узгодили Графік платежів за Договором № 220104-002 від 04.01.2022 року (зворотній а.с. 32) та Орієнтований Графік платежів за Договором № 220104-002 від 04.01.2022 року при застосуванні акційних умов (а.с. 33-34). 15. Підписанням заяви позичальник підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, безумовно акцептує і зобов`язується неухильно дотримуватись умов Публічної пропозиції (оферти) ТОВ «Кредитсервіс» укладення договору про надання кредиту в редакції від 19.10.2021 року, яка є невід`ємною частиною цього Договору. 16. Відповідно до умов Договору № 220104-022, відповідач отримав кредит у розмірі 38000,00 гривень строком на 730 днів з платою за користування кредитом в середньому за місяць від початкової суми кредиту - 8,5% (3230,00 гривень). Одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту (утримується при перерахуванні суми кредиту) - 7,5% (2850,00 гривень). Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 333,98%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 115520,26 гривень. 17. На виконання переддоговірних обов`язків позивачем 04.01.2022 року було ознайомлено відповідача з Паспортом споживчого кредиту, який підписано останнім електронним одноразовим ідентифікатором [NUMBER]. (зворотній а.с. 34-35) 18. Акцепт оферти позичальником з ТОВ «Кредитсервіс» здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua: одноразовий ідентифікатор - [NUMBER], ідентифікатор відправлено позичальнику - 04.01.2022 року о 10:44:45 год.; номер телефону - [NUMBER] ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товаристве - 04.01.2022 року о 10:46:36 год., що підтверджується копією довідки про укладення договору № 13/03/-3, виданої 13.03.2024 року ТОВ «Кредитсервіс». (а.с. 36) 19. З копії платіжної інструкції № 2929 від 04.01.2022 року вбачається, що на рахунок [NUMBER] , відкритого в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я [PERSON] . ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» перераховано 35150,00 гривень. (а.с. 37) 20. З розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 220104-002 від 04.01.2022 року вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача за період з 04.01.2022 року по 13.03.2024 року становить 110609,34 гривень, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 37581,32 гривня; заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 73028,02 гривень. (а.с. 41) 21. З виписки по особовому рахунку за Кредитним договором № 220104-002 від 04.01.2022 року, вбачається, що сума заборгованості на дату вимоги про погашення заборгованості становить 110609,34 гривень. (зворотній а.с. 36). 22. Позивачем на адресу відповідачки була направлена Досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості від 20.03.2024 року, з вимогою погасити заборгованість по договору № 220104-002 в загальному розмірі 110609,34 гривень протягом 30 днів з моменту отримання цього листа. (а.с. 38-40) V. Оцінка Суду. 23. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 24. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (далі - ЦК України), згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 25. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 26. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 27. Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 28. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. 29. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 30. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). 31. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 32. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 33. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 34. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 35. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 36. Згідно із ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 37. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за Договором про надання кредиту № 220104-002 від 04.01.2022 року, виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому зазначеним кредитним договором. В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. 38. Після підписання Договору про надання кредиту у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання грошових коштів та повернути кредит. 39. Судом встановлено, що станом на 13.03.2024 року заборгованість відповідача становить 110609,34 гривень, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 37581,32 гривня, заборгованість за відсотками - 73028,02 гривень. 40. Аналізуючи обґрунтованість розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, суд звертає увагу, що належним чином дослідити поданий стороною доказ розрахунку заборгованості за кредитним договором, перевірити його та оцінити в сукупності і взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду (постанова КЦС ВС від 25.05.2022 року у справі № 219/7527/16-ц). 41. Кредитна заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву. Суд першої інстанції у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень не позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості, якщо не погоджується з розрахунком, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (постанова КЦС ВС від 07.06.2023 року у справі № 234/3840/15-ц). 42. Зважаючи на погоджені сторонами умови кредитування, суд погоджується з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості з урахуванням виписки по особовому рахунку, вважає його правильним та обґрунтованим. 43. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 44. У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку, договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991 року № 1024-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 45. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 36 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. 46. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. 47. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови ВС від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 року у справі № 917/2101/17). 48. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). 49. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". 50. На підставі вищенаведеного і враховуючи, що існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідачем не спростовано та заборгованість повністю не погашена, суд вважає, що позовні вимоги до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 51. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 52. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 53. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18. 54. Враховуючи, що представник позивача надав копію Договору № 25-01/2023 про надання правової допомоги від 25.01.2023 року (зворотній а.с. 42-46), копію Акту приймання-передачі справ на надання правової допомоги від № 01.12.2023 року (а.с. 47), копію Акту № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 25-01/2023 від 25.01.2023 року, від 04.01.2024 року (зворотній а.с. 47), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 7000,00 гривень. 55. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 56. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 57. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно платіжної інструкції № 5470 від 10.04.2024 року (а.с. 10) позивачем було сплачено 2422,40 гривні судового збору, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved