Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернулася до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з даним позовом, у якому просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7122582500:07:001:0100, площею 3,8084 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що померла [PERSON] доводиться їй бабою по материнській лінії. [PERSON] за життя на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ЧР №0222797 набула право на отримання у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,81 га на території Завадівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. На даний час сформована земельна ділянка з кадастровим номером 7122582500:07:001:0100 Карашинською сільською радою передана в оренду ТОВ "Галант". Позивач спадщину після смерті своєї баби прийняла, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно, у зв`язку із чим приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу Бедрата-Скляр Н.М. винесла постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тому позивач і звернулася до суду. Ухвалою суду від 22.08.2024 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано у приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Бедрати-Скляр Наталії Миколаївни копію спадкової справи №96/2024 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . У підготовче засідання позивач та її представник адвокат Іванюк Є.В. не з`явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали. Відповідач Селищенська сільська рада свого представника в судове засідання не направив, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника та визнання позову, що є підставою для прийняття рішення у підготовчому засіданні. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Галант", просило слухати справу без їхнього представника, проти задоволення позову не заперечували. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] померла [INFO] у с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08.11.2017 Корсунь-Шевченківським відділом ДРАЦС. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Селищенської сільської ради 03.07.2023 №97. Згідно з довідкою виконкому Селищенської сільської ради від 03.07.2023 №95 [PERSON] , [INFO] була зареєстрована з 14.10.1977 по 16.07.1998 у с. Завадівка у житловому будинку по [ADDRESS] , проживала у одному будинку зі своєю бабою [PERSON] до дня її смерті [INFO] . Ті обставини, що позивач доводиться онукою по материнській лінії померлій [PERSON] , підтверджується поданими позивачем документами - копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00042798635 від 19.12.2023, №00042795916 від 19.12.2013, №00019002694 від 09.11.2017, №00017672737 від 16.02.2017, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 03.10.2002. Позивач на підтвердження тих обставин, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 3,8084 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Завадівської сільської ради, надала суду належним чином завірену Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області копію державного акта на право власності на землю серії ІІІ-ЧР №030492, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Завадівської сільської ради від 16.08.2002 №32. Також Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 19.05.2023 відповіддю №29-23-0.3-2522/2-23 на адвокатський запит повідомило представника позивача адвоката Іванюка Є. про те, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру указаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 7122582500:07:001:0100. Також Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 19.05.2023 відповіддю №29-23-0.3-7000/2-23 на адвокатський запит повідомило представника позивача адвоката Іванюка Є., що Книга №1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян містить запис №529 від 26.06.2003 щодо реєстрації Державного акту ІІІ-ЧР №030497, виданого на ім`я [PERSON] та надало копію указаного запису. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 19.05.2023 відповіддю №29-23-0.3-4387/2-24 на адвокатський запит повідомило представника позивача адвоката Іванюка Є., що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) наявний запис за №20 від 02.10.1997 щодо реєстрації та видачі сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧР №0222797 на ім`я [PERSON] . Розмір земельної частки (паю) становив 3,01 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат на земельну частку (пай) на вищезазначену особу у Відділі відсутній, тому надати архівну копію сертифіката немає можливості. Книга №1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян містить запис №529 від 26.06.2003 щодо реєстрації Державного акту ІІІ-ЧР №030497, виданого на ім`я [PERSON] . Також надано копію указаного запису. Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, підтвердженими витягом № НВ-9929311672024 від 18.02.2024, власником земельної ділянки з кадастровим номером 7122582500:07:001:0100 є [PERSON] на підставі документа, що посвідчує право власності - від 26.06.2003 ІІІ-ЧР 030497, документом, який є підставою для виникнення права зазначено рішення Завадівської сільської ради від 16.08.2002 №32. Виконавчий комітет Селищенської сільської ради 13.06.2024 №1103 інформував адвоката Іванюка Є.В. про те, що на ім`я [PERSON] був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ЧР №0222797, земельна ділянка з кадастровим номером 7122582500:07:001:0100 сформована на підставі державного акту серії ІІІ-ЧР №030492 на імя [PERSON] та знаходиться в оренді ТОВ "Галант", що підтвердили витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 193699371 від 18.12.2019. Згідно з рішенням Карашинської сільської ради від 11.09.2019 №35-23/VІІ "Про передачу в оренду об`єктів по яким здійснюється управління спадщиною, кадастровий номер 7122582500:07:001:0100" включено земельну ділянку з кадастровим номером 7122582500:07:001:0100 ( [PERSON] ) у перелік об`єктів по яким Карашинська сільська рада управляє спадщиною та по яких здійснюються заходи з охорони спадкового майна Карашинською сільською радою. Передано указану земельну ділянку ТОВ "Галант" в оренду на десять років. З наданої на виконання ухвали суду від 22.08.2024 приватним нотаріусом Бедратою-Скляр Н.М. копії спадкової справи №694/1249/24 від 14.03.2024 щодо майна померлої [PERSON] вбачається, що спадкова справа заведена на підставі заяви позивача про прийняття спадщини та видачу свідоцтва, з якою вона звернулася до нотаріуса 14.03.2024. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76211665 від 14.03.2024 вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіту не залишила, спадкового договору не укладала. Інші спадкоємці, згідно даних спадкової справи, відсутні. Постановою укзаного приватного нотаріуса від 14.03.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , 1922 року народження, яка померла [INFO] , оскільки відсутні документи, які підтверджують факт перебування на утриманні та відсутній оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне. Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то відносини спадкування у даному спорі регулюються ЦК УРСР, згідно з яким спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави (ст. 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР). При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК УРСР). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК УРСР). Позивач ставить питання про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті її баби по материнській лінії [PERSON] права власності на земельну ділянку померлої баби. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що приватний нотаріус визнала факт прийняття спадщини позивачкою після смерті її померлої баби [PERSON] , проте відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з підстави втрати правовстановлюючого документа на неї. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа відсутній. Таким чином, позивачем доведено, що вона відповідно до приписів чинного на час відкриття спадщини законодавства вступила у спадщину після смерті баби [PERSON] , але через відсутність правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку визнання за позивачкою права власності на спадкове майно можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме наявні підстави для визнання за позивачкою права власності на спірну земельну ділянку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved