Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

13.06.2023 до Дарницького районного суду м. Києва поштовими засобами зв`язку (дата відправлення відповідно до відмітки на конверті - 11.06.2023) від представника позивачів - адвоката Бойчук Наталії Петрівни надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добровулик», у якій представник позивачів просить: 1) стягнути з відповідача на користь [PERSON] 74 675 грн матеріальної шкоди та 3000 000 грн моральної шкоди; 2) стягнути з відповідача на користь [PERSON] 74 675 грн матеріальної шкоди; 3) стягнути з відповідача на користь [PERSON] 74 675 грн матеріальної шкоди; 4) стягнути з відповідача на користь [PERSON] 74 675 грн матеріальної шкоди; 5) стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати. Позовна заява обґрунтована наступним. Позивачам на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] . Комплексне утримання вказаного будинку здійснює ОСББ «Добровулик». 18.03.2023 внаслідок несанкціонованого втручання власником квартири [ADDRESS] , яка розташована над квартирою позивачів, в систему рушникосушарки, яку було відрізано від системи гарячого водопостачання, та на місці відрізу були встановлені заглушки на різьбу, що призвело до збирання бруду у заглушці та відгниванню різьби, в результаті чого різьба не витримала заглушку та трапилось протікання. Внаслідок такого протікання, гарячою водою залило фактично весь периметр стелі та підлоги квартири позивачів, вода текла з люстр та по стінах. Протікання відбулося і в приміщення першого поверху, що знаходиться поверхом нижче квартири позивачів. 20.03.2023 головою правління ОСББ, представником обслуговуючої компанії та членом правління ОСББ в присутності власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , користувача н/ж приміщення «Юний інженер» та відповідача був складений акт про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання. Вказаним актом встановлено, що причиною залиття стала «неправильна експлуатація рушникосушарки власником квартири [ADDRESS] , внаслідок чого сталося залиття квартири [ADDRESS] . В квартирі позивачів було залито шпалери на стінах 205 кв.м., лінолеум - 90 кв.м., у ванній кімнаті та туалеті штукатурка площею 30 кв.м, на балконі стеля 6 кв.м. Згідно висновку про вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] після її залиття, наданого ТОВ «Центр незалежної експертної оцінки», ринкова вартість проведення відновлювального ремонту становить 298 700,00 грн. Відповідач, завдану залиттям шкоду, відмовляється відшкодовувати, тому позивачі змушені звернутися з даним позовом до суду. Крім того, з вини відповідача [PERSON] , яка проживає у затопленій квартирі, було завдано значну моральну шкоду, розмір якої оцінено нею у 300 000,00 грн., оскільки через залиття було порушено звичний спосіб життя позивача, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття. Ухвалою від 24.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 01.08.2023 представник відповідача подав до суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. 07.08.2023 відповідач [PERSON] також подала до суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 09.08.2023 ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 18.08.2023 до суду представник відповідача подав відзив, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію наступним. Поданий до суду акт від 20.03.2023 про залиття складений з грубим порушенням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Акт складено ФОП [PERSON] , основним видом діяльності якого є «електромонтажні роботи», при цьому його місцезнаходження не [ADDRESS] . Акт складено без участі майстра технічної дільниці, слюсара-сантехніка, представника юридичної особи, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрійшньобудинкові системи водопостачання будинку та представника власника квартири, у якій виникло залиття. [PERSON] заперечує у повному обсязі викладені в акті причини виникнення залиття квартири. Матеріали справи не містять доказів, які встановлюють об`єктивні причини залиття квартири позивачів, та особу, винну у залитті їхньої квартири. Відповідач зі свого боку не вчиняла жодних умисних чи неумисних дій, в результаті яких могло відбутися залиття квартири позивачів. Відповідно до Звіту про оцінку розміру збитку, завданого внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , проведеного на замовлення відповідача, розмір матеріальних збитків складає 19 047,00 грн. Оскільки відсутня вина відповідача у заподіянні шкоди позивачам, тому і відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. 28.08.2023 представник позивачів подав до суду електронною поштою відповідь на відзив, в якому зазначив наступне. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, у якому повинно бути зазначено дата складання акта, прізвища, ініціали та посади членів комісії, прізвище, імя, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди, адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини. Акт про залиття, аварію, що трапилася на системі гарячого водопостачання від 20.03.2023 складений у відповідності до наведеного у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Акт складено за участю представників ОСББ «Добровулик», представника обслуговуючої компанії - слюсара-сантехніка, за участю власника квартири, що зазнала шкоди та участю [PERSON] , яка відмовилася від підписання цього акту та не вказала жодних зауважень щодо викладеного у акті. Посилання відповідача на невідповідність акту вимогам щодо його складання, є безпідставним. Відповідачка заперечує причини виникнення залиття, викладені у акті, однак на наявність будь яких інших причин не вказує, факт залиття саме з її квартири не заперечує. Звіт про оцінку розміру збитку, наданий відповідачкою, не може бути взятий до уваги, оскільки не включає необхідність заміни підлогового покриття у квартирі позивачів внаслідок залиття, так як гарячою водою всієї площі підлоги воно повністю зіпсоване та підлягає заміні. Також є безпідставним твердження відповідача про відсутність факту завдання нею моральної шкоди позивачеві [PERSON] та відсутність причинного зв`язку з її діями та завданою шкодою. Разом з відповіддю на відзив 28.08.2023 представник позивачів подав до суду заяву про допит свідків. 04.09.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи на позовну заяву, в яких представник ОСББ «Добровулик» підтримав позовні вимоги у даній справі, вважав їх такими, що підлягають задоволенню. Акт від 20.03.2023 складений у повній відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та Роз`яснень Міністерства з питань житлово-комунального господарства України. 11.09.2023 відповідач [PERSON] подала до суду письмові пояснення, в яких вказала про відсутність її вини у залитті квартири позивачів. Наданий позивачами висновок про вартість проведення відновлювального ремонту є неналежним та недопустимим доказом у справі. Підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. 13.09.2023 представник відповідача подав до суду клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи та клопотання про визнання доказів неналежними і не допустимими. Також 13.09.2023 представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив. 28.09.2023 представник позивачів подав до суду заперечення на клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи та на клопотання про визнання доказів неналежними та не допустимими. Ухвалою від 28.09.2023 призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2024 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2023 залишено без змін. 11.06.2024 матеріали цивільної справи були повернуті до Дарницького районного суду м. Києва без виконання ухвали суду про призначення експертизи у зв`язку з відсутністю здійснення її оплати. Ухвалою від 29.07.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді. Також протокольною ухвалою суду від 29.07.2024 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши учасників справи, допитавши свідків та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 07.04.2008. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.07.2023 за № 339155066. У вказаному будинку створено ОСББ «Добровулик», про що свідчить копія статуту ОСББ та протоколу загальних зборів ОСББ про обрання головою [PERSON] 20.03.2023 комісією у складі: голови правління ОСББ «Добровулик» Прядки О.М., слюсара-сантехніка обслуговуючої компанії ФОП [PERSON] [PERSON] , член правління ОСББ «Добровулик» [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] [PERSON] , власник квартири [ADDRESS] [PERSON] , користувач нежитловим приміщенням на першому поверсі « [INFO] » ФОП [PERSON] складено акт про те, що 18.03.2023 трапилося залиття квартири [ADDRESS] . Згідно вказаного Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі гарячого водопостачання, причиною залиття стала аварія та третьому поверсі у квартирі [ADDRESS] , а саме внаслідок несанкціонованого втручання власником квартири [ADDRESS] в систему рушникосушарки, яку було відрізано від системи гарячого водопостачання, де вона була вбудована у конструкцію та на місці відрізу були установлені заглушки на різьбу, що призвело до збирання бруду у заглушках та відгниванню різьби, в результаті чого різьба не витримала заглушку та трапилося протікання. Як вбачається вищевказаного Акту, в результаті в квартирі [ADDRESS] було залито: шпалери на стінах 205 кв.м., лінолеум 90 кв.м., стеля 96 кв.м., у ванній та туалеті штукатурка 30 кв.м., на балконі стеля 6 кв.м., в нежитловому приміщенні на першому поверсі був залитий силовий електрощит, частково стеля та стіни у 3-х кімнатах. Зазначений Акт підписано усіма членами комісії, а також присутнім власником квартири [ADDRESS] та користувачем нежитлового приміщення. Власник квартири [ADDRESS] від підпису в акті відмовилася, про що зазначено в ньому членами комісії. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Відповідно до додатку 4 до п. 2.3.6 Правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складається комісією у складі: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря- сантехніка (слюсаря- електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету; в якому описується, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено; з зазначенням причини залиття, аварії, що трапилась на системі ЦО, ГВС; акт повинен містити висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.); члени комісії повинні підписати акт та з актом повинні бути ознайомлені мешканці квартир, які його також підписують. Згідно з п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. Враховуючи зазначене, наданий позивачами акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. З цих самих підстав суд відхиляє твердження відповідача про те, що вказаний акт складено з порушенням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Виходячи з положень статей 319, 320, 322 Цивільного кодексу України, на власників квартир та нежитлових приміщень житлових будинків, як на співвласників багатоквартирних будинків законом покладено низку обов`язків, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан, технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм тощо, в тому числі своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до вимог ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку. Відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об`єкта нерухомого майна для: 1) ліквідації та відвернення аварій, пов`язаних із наданням відповідної комунальної послуги, - цілодобово; 2) встановлення або заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних чи профілактичних оглядів, зняття контрольних показань вузлів обліку - згідно з умовами договору про надання відповідної комунальної послуги, договору про управління багатоквартирним будинком. Відповідно до вимог ст.151 ЖК Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири, позивач звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр незалежної експертної оцінки» з проханням визначити вартість проведення відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] вартості матеріального внаслідок залиття. Згідно Висновку про вартість відновлювального ремонту від 10.04.2023, ринкова вартість проведення відновлювального ремонту становить 298 700,00 грн. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили обставини, зазначені в акті про залиття квартири [ADDRESS] , а саме те, що залиття квартири відбувалося із квартири поверхом вище, а також те, що витік гарячої води стався через прогнивання різьби, де були вставлені заглушки від рушникосушарки у ванній кімнаті. За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до частини другої статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до частин першої-третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом положень частини третьої статті 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання ним шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд дійшов висновку про доведення позивачами на підставі належних та допустимих доказів завдання шкоди їх майну, а також доведено розмір спричиненої майнової шкоди у вигляді необхідно відновлювального ремонту. Натомість відповідачем не надано доказів, що свідчать про відсутність її вини у завданні такої шкоди, як і не спростовано її розмір. Вказані обставини є підставою для обґрунтованого висновку про покладення на відповідача, як власника квартири, з вини якого відбулося залиття, обов`язку з відшкодування шкоди. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось з вище розташованої квартири [ADDRESS] , що підтверджено актом 20.03.2023, який не скасований, ніким не оспорений та є дійсним. Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивачів, призначену за її клопотанням судову експертизу щодо визначення вартості проведення ремонтних робіт у квартирі [ADDRESS] не оплатила, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов?язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Позивач зазначає, що через залиття було порушено звичний та розмірений спосіб її життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачення свого власного дорогоцінного часу для вирішення проблем пов`язаних з залиттям квартири, висушувати всі мокрі речі, постійно провітрювати квартиру, знаходити час на адвоката та оцінювача. Також, моральна шкода позивача була виражена в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що у квартирі з`явилась пліснява, що негативно впливає на організм людини, у зв`язку з чим квартира стада непридатною для використання без проведення ремонту. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 12,81 ЦПК України. Виходячи з викладеного вище, розглядаючи справу у відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, приймаючи до уваги обґрунтування моральної шкоди з боку позивача [PERSON] , обставин її завдання з вини відповідача, моральних переживаннях позивача, які знаходяться безпосередньо у причинно-наслідковому зв`язку, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовну вимогу в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі - 10 000,00 грн. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені судові витрати на послуги з визначення вартості відновлювального ремонту та по оплаті судового збору, а на користь [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial