Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахування уточнень позовних вимог від 25.07.2024 року, просять: - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 5/14 часток житлового будинку незавершеного будівництвом та земельної ділянки площею 0,0537 га, на якій розташований будинок, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/14 частку житлового будинку незавершеного будівництвом та земельної ділянки площею 0,0537 га, на якій розташований будинок, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на 1/14 частку житлового будинку незавершеного будівництвом та земельної ділянки площею 0,0537 га, на якій розташований будинок, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишив заповіт, в якому належний йому будинок та земельну ділянку кадастровий номер 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] заповідав [PERSON] та [PERSON] . Обидва спадкоємці за заповітом є синами померлого [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , та мають право на обов`язкову частку у спадщині. 05 червня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу подружжя мало трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У 2021 році під час сварки [PERSON] дізнався, що він не є біологічним батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . В червні 2021 року [PERSON] провів аналізи ДНК стосовно трьох дітей, за результатами яких дізнався напевно, що [PERSON] та [PERSON] не є його дітьми. З липня 2021 року [PERSON] проживав окремо від дружини, за життя [PERSON] не встиг звернутися до суду про оспорювання батьківства, але встиг скласти заповіт. Для оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лили Інни Армоніківни. Але у видачі свідоцтва про право власності було відмовлено, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи документів, що підтверджують належність будинку померлому [INFO] [PERSON] . Житловий будинок незавершений будівництвом та земельна ділянка, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належали спадкодавцю [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу будинку незавершеного будівництвом від 25 липня 2013 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 липня 2013 року. Відповідно до договору купівлі-продажу будинку незавершеного будівництвом від 25 липня 2013 року, [PERSON] купив будинок у стані незавершеного будівництва, що розташований за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на земельній ділянці площею 0,0547 га, кадастровий номер 1211900000:04:017:0107, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Будинок незавершений, будівництво складається з: А будинок незавершений будівництвом, готовність будинку 62,9%, матеріал стін-цегла, а прибудова незавершена будівництвом, матеріал стін цегла, К колодязь, №1 огорожа. За життя [PERSON] завершив будівництво вищезазначеної будівлі, однак право власності на нього не зареєстрував. Оскільки зазначені позивачами обставини перешкоджають їм у реалізації своїх спадкових прав, вони звернулись до суду. Не погоджуючись з позовною заявою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в частині поділу часток між спадкоємцями, [PERSON] , в інтересах неповнолітніх дітей, подала зустрічний позов, обґрунтовуючи його тим, що після смерті [PERSON] , двоє малолітніх дітей спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , також мають право на обов`язкову частку у спадщині, з огляду на те, що спадкодавець за життя не оспорював своє батьківство. З урахуванням уточнень позовних вимог законний представник неповнолітніх просила суд: - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 5/14 часток будинку незавершеного будівництвом та земельної ділянки площею 0,0537 га, на якій розташований будинок, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/14 частку будинку незавершеного будівництвом та земельної ділянки площею 0,0537 га, на якій розташований будинок, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/14 частки будинку незавершеного будівництвом та земельної ділянки площею 0,0537 га, на якій розташований будинок, кадастровий номер земельної ділянки 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 19 лютого 2024 року загальне позовне провадження по справі та зобов`язано приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лилу Інну Армоніківну надати копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 31). Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] залишено без руху (а.с. 86). Ухвалою від 16 квітня 2024 року об`єднано в одне провадження позовну заяву [PERSON] та позовну заяву [PERSON] (а.с. 90). Позивачі в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі із залученням представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу за участі представника, подала зустрічний позов. Третя особа Приватний нотаріус Лила Інна Армоніківна у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце слухання справи. Причини неявки суд не повідомила. Заяв чи клопотань до суду не подала. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суду подано свідоцтво про смерть [PERSON] , у відповідності до якого останній помер [INFO] (а.с. 17). Судом встановлено, що за життя [PERSON] , залишив заповіт, що посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2021 року, в якому належний йому будинок та земельну ділянку, кадастровий номер 1211900000:04:017:0107, що розташовані за адресою: [ADDRESS] заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2013 року, [PERSON] є власником будинку незавершеного будівництвом, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на будинок, незавершений будівництвом набуте спадкодавцем, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25 липня 2013 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кібець Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 331. Будинок незавершений, будівництво складається з: А будинок незавершений будівництвом, готовність будинку 62,9%, матеріал стін-цегла, а прибудова незавершена будівництвом, матеріал стін цегла, К колодязь, №1 огорожа (а.с. 19). Право власності на земельну ділянку площею 0,0547 га, кадастровий номер 1211900000:04:017:0107, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, [PERSON] набуте на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 25 липня 2013 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Кібець Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 332 (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст.1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Отже після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , відкрилась спадщина на будинок незавершений будівництвом та земельну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами померлого [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є матір`ю померлого [INFO] [PERSON] , а [PERSON] , [INFO] , є батьком померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 26). 05 червня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 38). Встановлено, що від шлюбу подружжя мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 39-40). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Згідно з приписами ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Такими чином, спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є: - [PERSON] , [INFO] син померлого - [PERSON] , [INFO] син померлого, - [PERSON] , [INFO] донька померлого, - [PERSON] , [INFO] син померлого, - [PERSON] дружина померлого, - [PERSON] мати померлого, - [PERSON] батько померлого. В свою чергу, батьки померлого та його неповнолітні діти мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для оформлення своїх спадкових прав позивачі за основним позовом та відповідач в інтересах неповнолітніх дітей звернулись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лили Інни Армоніківни. Однак листом від 14 лютого 2023 року у видачі свідоцтва про право власності було відмовлено, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи документів, що підтверджують належність будинку померлому [INFO] [PERSON] (а.с. 25). Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин суд вважає доведеною ту обставину, що батьки померлого спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , та малолітні діти спадкодавця [PERSON] , [PERSON] є спадкоємцями за законом, мають обов`язкову частку у спадщині по 1/14 кожному. Дружина спадкодавця - [PERSON] не має права на обов`язкову частку у спадщині, належна їй 1/7 частка, розподіляється по 1/14 кожному із синів спадкодавця за заповітом. Суду також доведено, що спадкоємцям за заповітом: [PERSON] та [PERSON] належить по 5/14 частині спірного нерухомого майна, яке увійшло до складу спадщини за заповітом. Вказане підтверджується матеріалами зібраними у справі і не заперечується сторонами. За обставин викладених вище та враховуючи уточнення позовних вимог сторонами, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення основного та зустрічного позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У той же час, враховуючи відсутність провини відповідача у виниклих правовідносинах, суд приходить до висновку, що судові витрати належить покласти на позивачів.

Outcome: approved