Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями. Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Вона є єдиним спадкоємцем за законом у першу чергу на майно померлого. Після звернення до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, їй було відмовлено оскільки нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із чим вона звернулась до Малиновського районного суду м. Одеса з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням суду від 08.12.2023 року їй позов було задоволено, визначено додатковий строк тривалістю в місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Однак копію рішення їй було надіслано тільки 03.05.2024 року, отримавши в червні 2024 року вказане рішення, 18.06.2024 року вона знову звернулась до Другої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка зазначена, що додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини вже минув. Оскільки вона постійно проживала з чоловіком за вказаною адресою без реєстрації, просить встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини - [INFO] за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області суду від 03.07.2024 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами окремого провадження. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав зазначених у заяві про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Представник зацікавленої особи в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала заяву про відкладення, причини поважності не надала. Заслухавши пояснення заявника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані суду письмові докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору їх належності та допустимості, суд дійшов переконання про обґрунтованість заяви та необхідність задоволення вимоги заявника з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 15.10.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Херсона, 15.10.2004 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблений актовий запис №367. Відповідно до свідоцтва про право власності №863 від 31.08.1995 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , яке 18.09.2009 року зареєстровано в Херсонському державному БТІ за номером 82313 в книзі 212. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.03.2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , про що зроблений актовий запис №525. Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеса позовні вимоги [PERSON] до Херсонської територіальної громади в особі Херсонської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено частково; визначено [PERSON] додатковий строк тривалістю в місяць з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , яке набрало законної сили 08.01.2024 року та відповідно до супровідного листа направлено на адресу [PERSON] 03.05.2024р. Відповідно до листа Другої Херсонської державної нотаріальної контори №861/01-16 від 20.06.2024 року повідомлено [PERSON] щодо пропущення нею додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вона звернулась до нотаріальної контори після 08.02.2024року. Відповідно до довідки ТОВ Керуюча компанія «Старий центр» №36 від 26.06.2024 року [PERSON] проживала та вела спільне господарство з чоловіком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] за адреосю [ADDRESS] . [PERSON] проживає за даною адреосю за період з 1999 року по теперішній час. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу(шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. З положень ч. 2 ст.\~1120\~ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Матеріалами справи підтверджено, що заявник постійно проживала зі своєю матір`ю та батьком на момент їх смерті за місцем проживання спадкодавців, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини в одному помешканні, на час відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved