Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 5 964,14 грн. В обгрунтування позову, позивач вказує, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 26.10.2011, відповідно до якої [PERSON] отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7 400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. [INFO] позичальник [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від22 .08.2014. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором від 26.10.2011 становила 5 964, 14 грн. Спадкоємцем померлого, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] . Позивач просить стягнути із [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.10.2011 року в розмірі 5 964,14 грн. Провадження у справі відкрито 26.06.2020, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Шевченківського районног суду м. Києва від 04.04.2024 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. ЗЗа таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 26.10.2011, відповідно до якої [PERSON] отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого згодом було збільшено до 7 400, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. [PERSON] порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 21.08.2014 дату смерті позичальника, заборгованість за кредитним договором від 26.10.2011 становила 5 964, 14 грн. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або право одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. 22 серпня 2016 року АТ КБ «Приватбанк» направив претензію кредитора до Першої київської державної нотаріальної контори та 23.09.2016 отримали відповідь, в якій зазначалось, що після смерті померлого [INFO] [PERSON] станом на 06.09.2016 спадкова справа не заводилась. АТ КБ «Приватбанк» направив претензію кредитора до [PERSON] . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно з ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися з його смертю. Обов`язок відшкодувати борги померлого переходить до спадкоємців. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Правила ч.ч.2,3,4 ст.1281 ЦК України вказують, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Одразу після того, як кредитор дізнався, що його боржник помер, він зобов`язаний звернутись з претензією кредитора до нотаріуса, у якого відкрита спадкова справа. Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, адже Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін. У той же час, відповідно до ст.1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями повинно відбуватись в межах вартості спадкового майна. Позивач на обґрунтування своїх позовних вказує, що відповідач є спадкоємцем визначеному порядком ч.3 ст.1268 ЦК України як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підтвердження вказаної обставини позивач посилається на копію паспортів боржника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена адреса: [ADDRESS] . Суд зазначає, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме відповідач є спадкоємцем, проживав разом із спадкодавцем та прийняв після померлого спадщину. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд вважає, що позивачем не доведено наявність спадкового майна після смерті спадкодавця, його вартість та співмірність із заборгованістю за кредитним договором, не доведено, що відповідачі є спадкоємцями померлого позичальника, а також не з`ясовано дійсне коло спадкоємців. Крім того, під час розгляду справи судом не було встановлено належності на праві власності померлій [PERSON] будь-якого майна. Згідно листа Першої київської державної нотаріальної контори спадкоємці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] не зверталися. Отже, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи те, що позивач не надав суду достовірних доказів про те, що відповідач прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а також про наявність у спадкодавця майна та його вартості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє. За правилами ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Outcome: dismissed