Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

06 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» - адвокат Тараненко А.І. звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованості за кредитним договором № 340456749 від 19.11.2021 у розмірі 48 723,12 грн. (20 992,00 грн. - заборгованість по кредиту; 27 731,12 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом), укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем, а також просив стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов кредитного договору та передачу позивачеві у результаті факторингового ланцюгу прав вимоги до відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 340456749 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua і обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти в сумі 12 000,00 грн., пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини з товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу. Кредитний договір № 340456749 від 19.11.2021 був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису, одноразового ідентифікатора № [NUMBER], який було направлено позичальнику на номер мобільного телефону. Одноразовий ідентифікатор було введено відповідачем у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 19.11.2021 о 21:14:44 год., після чого відповідач натиснув кнопку відправити/підписати, що є підтвердженням підписання договору електронним підписом. Відразу після вчинених дій відповідача ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було перераховано грошові кошти в сумі 12 000, 00 грн на банківську карту № [NUMBER] , що належить відповідачу. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу грошові кошти в сумі 22 000, 00 грн. на строк до 19.12.2021 зі сплатою щоденно 727,70 % річних, що становить 1,98 % від суми кредиту за кожен день користування ним. В свою чергу, відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно умов цього договору. У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до позивача відповідно до договорів факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (з урахування додаткових угод до нього, якими продовжено строк договору) та № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (з урахуванням додаткових угод до нього, якими продовжено строк договору). Позивач вказує, що згідно Витягу з реєстру прав вимоги №174 від 22.02.2022 за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» та Витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 за Договором факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 340456749 від 19.11.2021. 04.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу №04/08/23-01, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія ««ЕЙС» було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно Акту-прийому передачі реєстру боржників від 04.08.2023 до Договору факторингу №04/08/23-01 від 04.08.2023, позивач набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 48 723,12 грн. Враховуючи те, що відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання за кредитним договором, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати. Ухвалою суду від 20.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при зверненні до суду з цим позовом просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач проти позовних вимог заперечував. У відповіді на відзив представник позивач вказав, що строк дії договорів факторингу неодноразово продовжувався, отже їх предметом є також право грошової вимоги, які виникнуть в майбутньому; підписання реєстрів прав вимоги засвідчує передачу права вимоги до боржників в повному обсязі. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами у справі. 19.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі «Кредитодавець») та [PERSON] (далі «Позичальник») укладено договір №340456749. Пунктом 1.1. договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплати проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі -Правила). Пунктом п. 1.3 сторони погодили, що кредит має бути повернуто до 19.12.2021. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 722,70 % річних. Пунктом 5.1 договору встановлено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: "www.moneyveo.ua". Як вбачається з пункту 5.4. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором [PERSON] . [NUMBER], відправленим 19.11.2021 о 21.13.10 Як вбачається з матеріалів справи, що на виконання умов вказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.11.2021, та в розмірі 12 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.12.2021. Отже, Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) був укладений договір факторингу №28/1118-01. Згідно п.п. 1.3. п.1. договору під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п.п. 2.1. п.2. договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно з п.п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. п..3 договору, фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимоги окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимоги, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. Відповідно до п.п. 4.1. п. 4. договору передбачено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.п. 8.2. п. 8. договору, строк дії цього договору закінчується 28.11.2019. Таким чином, строк дії даного договору, з урахуванням п.п. 8.1. договору, визначено з 28.11.2018 по 28.11.2019. Договором встановлено, що предметом відступлення за ним є, в тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога). Разом з цим, виходячи з умов договору, таке право вимоги на майбутнє існувало лише з дня укладання договору, з 28.11.2018 і діяло на майбутнє, але в межах строку дії договору, тобто з 28.11.2018 по 28.11.2019. При цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу. Таким чином, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон Плюс» на час укладення договору відступлення прав вимоги 28.11.2018 не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора і, вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. 28.11.2019 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2021. 31.12.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2022. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначене у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно з п.п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3. п.3 договору, фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимоги окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимоги, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у п. 12 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта. Відповідно до п.п. 8.2. п.8. договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, строк дії договору закінчується 04.08.2021. 30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до п. 1 якої сторони домовились продовжити строк дії договору до 30.12.2024 включно. 04.08.2023 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу №04/08/23-01. Згідно з п.п. 1.1. п.1. договору, фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.п. 1.2. п.1. договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до п.п. 3.2., 3.3., 3.4. п.3. договору, загальна сума прав вимоги, що відступаються за договором становить 10 373 837,88 грн. Ціна продажу за договором становить 197 102,89 грн без ПДВ. Фактор сплачує клієнту 100% ціни продажу протягом п`яти банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі реєстру боржників шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок. З вищенаведеного слідує, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання за кредитним договором від 19.11.2021 ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору на час укладення договору відступлення права вимоги від 28.11.2018. Також суд звертає увагу на те, що ТОВ «ФК «Ейс» не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги №28/1118-01 від 28.11.2018, як і за іншими договорами факторингу. Враховуючи, що ТОВ «ФК «Ейс» на доведено факту переходу права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 340456749 від 19.11.2021 на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «Ейс». Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , уклавши договір кредиту в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Щодо факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, суд зазначає таке. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно з статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо). Отже, розглядом справи встановлено, що що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЕЙС», на підставі договорів факторингу, які були укладені 28.11.2018, 05.08.2020 та 06.10.2023, та на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Разом з тим, кредитний договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений 19.11.2021, тобто через три роки після укладення 28.11.2018 договору факторингу між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Право вимоги до [PERSON] вказано лише у реєстрі прав вимоги № 174 від 22.02.2022 і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28 листопада 2018 року не було, та сторони не могли передбачити, що 19.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з відповідачем. Лише 04.08.2023 на підставі договору факторингу Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн фінанс» передало фактору Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором з відповідачем в даний пакет не могло входити. Отже, на момент укладення Договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 28 листопада 2018 року боргові зобов`язання [PERSON] за Кредитним договором № 340456749 від 19.11.2021 ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником, то у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року. Крім того, на час укладення такого Договору сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину, оскільки предмет не індивідуалізовано належним чином. Таким чином ТОВ «ФК «Ейс» не довело факту набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за кредитним договором № 340456749 від 19.11.2021, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Усі намагання позивача трактувати момент першого відступлення права вимоги іншою датою (датою витягу з реєстру прав вимоги), яка є відмінною від дати укладання першого договору, суперечать матеріалам справи і свідчать про неправильне трактування позивачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини. Доводи про те, що редакція договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, на підставі якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було передано ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до [PERSON] з урахуванням дат додаткових угод, тобто після виникнення заборгованості, то ці доводи суд також не приймає до уваги, оскільки вказаною додатковою угодою лише продовжено строк дії договору факторингу, який укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс». При цьому, обсяг прав та обов`язків сторін по договору факторингу від 28.11.2018 додатковою угодою не змінений, по своїй суті вона не є новим договором факторингу і не свідчить жодним чином про перехід до ТОВ «Таліон Плюс» від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до відповідача. Ціна продажу згідно умов додаткової угоди не визначена, доказів на підтвердження оплати договору з врахуванням додаткової угоди не надано. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача на першому етапі від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС». Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed