Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Адвокат Тімофєєв А.С., діючи в інтересах [PERSON] 04.03.2024 року звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що [PERSON] здійснює щоденний сторонній догляд на безоплатній основі за своєю матір`ю [PERSON] , яка відповідно до висновку ЛКК №650 від 11.12.2023 року за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Заява мотивована тим, що матір заявника [PERSON] є особою похилого віку, якій в цьому році виповниться 81 рік. Мати самостійно не може себе доглядати і постійно потребує допомоги. Заявник не зареєстрований з матір`ю за однією адресою, але фактично вимушений проживати біля неї. Хворобливий стан матері підтверджується Висновком №650 від 11.12.2023 року, яким встановлено наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, і потребують соціальної допомоги з догляду на непрофесійній основі. У зв`язку з чим, звертається до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 19.04.2024 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження (а.с. 12-13). Сторони правом на участь у судовому засіданні не скористались, надали суду заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявника - [PERSON] вимоги заяви підтримав повністю та просив суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи [PERSON] заперечувала щодо задоволення заяви. Надала письмове пояснення, в якому звернула увагу суду на те, що заявником у заяві не зазначено для якої мети йому необхідно встановити даний факт. Крім того зазначила, що заявник на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради, як отримувач компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі не перебуває. Особа, у відношенні якої заявник звертається із заявою про встановлення факту здійснення догляду, як особа, яка потребує постійного догляду отримувач соціальної послуги, в тому числі догляд вдома, в розумінні Закону України «Про соціальні послуги», на обліку у управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті ради не перебуває. Медичний висновок №650, виданий 11.12.2023 року ЛКК амбулаторії загальної практики сімейної медицини ТОВ «Медичний центр «Первинка», виданий на ім`я [PERSON] , яка є заінтересованою у даній справі, виданий терміном дії до 11.12.2024 року, та не містить рекомендації щодо потреби в соціальних послугах (необхідний вид послуги не підкреслено лікарями). Також зазначила, що на сьогодні діє Порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, передбачений Законом України «Про соціальні послуги». Заявник не скористався своїм правом досудового врегулювання вимог, викладених в заяві. Норми чинного законодавства на сьогодні не вимагають для призначення виплат особі, що здійснює догляд, для внесення відомостей про заявника, як надавача соціальних послуг особи, що здійснює постійний догляд, так і відомостей про заінтересовану особу, яка за медичним висновком потребує постійного стороннього догляду до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні встановлення в судовому порядку факту здійснення постійного догляду за особою похилого віку, з когнітивними порушеннями або особою з інвалідністю. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30.04.1970 року Дзержинським ЗАГС м. Кривого Рогу (а.с. 4). Відповідно до Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за формою № 080-4/о від 11.12.2023 (дійсний до 11.12.2024) [PERSON] , [INFO] рекомендовано соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома, отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 293\~ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки. У пунктах 1, 3\~постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом ч. 1\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Однак, заявником у заяві не зазначено з якою метою він просить встановити зазначений ним факт та які юридичні наслідки він для нього породжує. Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» (далі Закон) надавачі соціальних послуг, зокрема, це є фізичні особи, які включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг. Пунктом 3 частини 6 статті 13 Закону встановлено, що для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього закону,\~передбачена можливість надання соціальних послуг\~з догляду на непрофесійній основі\~без проходження навчання\~та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями, проте, для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг,\~незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні. Відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону, формування Реєстру здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг та надавачами соціальних послуг (крім фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності). Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений Постановою КМ України від 27 січня 2021 року № 99 (далі Постанова № 99). Згідно п. 3 Постанови № 99 Реєстр складається з трьох розділів:\~ надавачі соціальних послуг - юридичні особи та фізичні особи - підприємці;\~ надавачі соціальних послуг - фізичні особи;\~ отримувачі соціальних послуг. Відповідно до п. 13 Постанови № 99\~документи/відомості, що вносяться до Реєстру, подаються в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або паперовій формі суб`єкту реєстрації або центру надання адміністративних послуг за місцем реєстрації (для юридичних осіб), за місцем проживання (для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності, та фізичних осіб - підприємців). Також документи/відомості до Реєстру можуть вноситися безпосередньо через електронний кабінет з використанням кваліфікованого електронного підпису, сумісного з програмним забезпеченням Реєстру. Пунктом 15 Постанови передбачено, що\~суб`єкт реєстрації для організації прийняття документів/відомостей уповноважує реєстраторів на прийняття/внесення документів/відомостей до Реєстру, а також визначає уповноважену особу суб`єкта реєстрації для прийняття рішення щодо включення документів/відомостей про надавача соціальних послуг до Реєстру/повернення поданих документів на доопрацювання. Також абз. 6 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у\~порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок\~підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності затверджений постановою КМУ № 430 від 01.06.2020 та визначає процедуру підготовки та перепідготовки (далі - навчання) фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду окремим категоріям громадян відповідно до\~Закону України\~«Про соціальні послуги» без здійснення підприємницької діяльності (далі - фізичні особи). Механізм призначення і виплати компенсації за догляд, підстави призначення та відмови у призначенні такої компенсації, її розмір встановлений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений постановою КМУ № 859 від 23.09.2020 року. Таким чином, порядок встановлення факту здійснення фізичною особою догляду за особою, яка потребує сторонього догляду, визначений відповідним законодавством, а саме нормами Закону України «Про соціальні послуги», постановами КМУ № 99 від 27.01.2021 року, № 859 від 23.09.2020 року, № 430 від 01.06.2020 року. При зверненні до суду з даної заявою, в контексті наведених законодавчих норм, заявником суду не надано доказів внесення його до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, прийнятого рішення відповідного органу\~щодо включення документів/відомостей про надавача соціальних послуг до Реєстру/повернення поданих документів на доопрацювання, з огляду на що вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення є передчасними. З огляду на вищевикладене, саме нормами Закону України «Про соціальні послуги» врегульовано питання оформлення статусу особи щодо надання соціальних послуг фізичною особою на непрофесійній основі і за ст. 13 Закону надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні, і заявником дані норми Закону не дотримані, у зв`язку з чим в задоволені заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed