Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

І.Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У жовтні 2024 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з [PERSON] на користь Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Чернігівській області\~переплату пенсії\~у розмірі\~18363\~грн 44\~коп. Аргументує свої вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з [INFO] за померлого чоловіка [PERSON] . Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи [PERSON] страховий стаж годувальника становив 38 років 2 місяці 21 день. Коефіцієнт страхового стажу склав 0.38167. При переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника [PERSON] страховий стаж годувальника склав 43 роки 9 місяців 17 днів, коефіцієнт страхового стажу склав 0.43750. До страхового стажу годувальника було зараховано період роботи за період з 21.01.1985 по 17.08.1989 хоча годувальнику даний період страхового стажу не зараховувався, оскільки відповідно до наданої ним при призначенні пенсії, оригіналу трудової книжки [NUMBER] в записах 10-13 за період роботи з 21.01.1985 по 17.08.1989 в Чернігівському ремонтно-монтажному комбінаті в записі на прийом та в записі на звільнення наявні виправлення не завірені належним чином та відсутня уточнююча довідка про даний період роботи. Як наслідок було завищено коефіцієнт стажу та заробітку (необхідно 2.55494), що призвело до невірного розрахунку пенсії годувальника. Переплата пенсії з 05.04.2021 по 30.09.2024 в сумі 18363,44 грн по пенсійній справі [PERSON] виникла внаслідок того, що з 05.04.2023 року невірно було обчислено страховий стаж годувальника, що призвело до невірного розрахунку пенсії в разі втрати годувальника. Головним управлінням пенсійна справа відповідача приведена у відповідність з 05.04.2023. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку переплату пенсії не повернула, позивач і вимушений був звернутися до суду. \~ \~ \~ \~05.11.2024\~року від\~відповідача надійшов\~відзив на\~позовну заяву\~в якому\~остання просить у задоволенні\~позову відмовити,\~аргументуючи свої\~заперечення тим,\~що Позивач ГУ ПФУ у Чернігівській області не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача. Так само не надано суду результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. Крім того сам позивач зазначає, що переплата пенсії з 05.04.2021 по 30.09.2024 в сумі 18363,44 грн по пенсійній справі [PERSON] виникла внаслідок того, що з 05.04.2023 року невірно було обчислено страховий стаж годувальника, що призвело до невірного розрахунку пенсії в разі втрати годувальника. Тобто помилку допустив позивач, а не відповідач по справі. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 04.10.2024 року справу призначено до судового розгляду на 10 год 00 хв 06 листопада 2024 року. ІІІ.Позиції сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала заяву в якій не визнає позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. Рішенням ППВП\~ПФУ №254050005636\~від 12\~квітня 2023\~року [PERSON] перераховано пенсію на пенсію у разі втрати годувальника [PERSON] , починаючи з 05.04.2023, у розрахунок увійшов його страховий стаж (повний) 43 роки 9 місяців 17 днів, коефіцієнт стажу без урахуванням кратності 0,43750. Розмір пенсії по втраті годувальника 6661 грн 62 коп(а.с.10) Відповідно до Форма РС-право, номер ПС 254050005636, 01.04.2023 [PERSON] призначено пенсію у разі втрати годувальника [PERSON] , за період з 01.09.1978 по 31.12.2022 року його страховий стаж обраховано з урахуванням перетину періодів як 43 роки 9 місяців 17 днів(а.с.11) Рішенням ППВП\~ПФУ №254050005636\~від 23\~лютого 2024\~року [PERSON] перераховано пенсію у разі втрати годувальника [PERSON] , у розрахунок увійшов його страховий стаж (повний) 38 років 2 місяці 21 день, коефіцієнт стажу без урахуванням кратності 0,38167. Розмір пенсії по втраті годувальника 5316 грн 20 коп(а.с.12,13) Відповідно до Форма РС-право, номер ПС 254050005636, 01.04.2023 [PERSON] призначено пенсію у разі втрати годувальника [PERSON] , за період з 01.09.1978 по 31.12.2021 року його страховий стаж обраховано з урахуванням перетину періодів 38 років 2 місяці 21 день(а.с.13-14) Згідно з форми РС-право, номер ПС 974290145902, 22.04.2011, [PERSON] призначено пенсію за віком, його страховий стаж обраховано за період з 01.09.1978 по 31.12.2021 року, що становить 38 років 2 місяці 21 день(а.с.14,15) Відповідно до листа відділу з питань відрахувань управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на адресу [PERSON] , останню повідомлено, що у зв`язку з повторним перерахунком у неї збільшилася сума переплати пенсії і станом на 16.09.2024 становить 18363 грн 44 коп за період з 05.04.2023 по 30.09.2024, яку необхідно повернути(а.с.9) V.Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно з ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах. Отже, Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах. Згідно зі ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Згідно зі ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до п.3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Отже ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником. Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі. Згідно зі ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103\~Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі №686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі №340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17(2-а/173/41/2017). Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей. Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з\~презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав. Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум». \~ \~ \~ \~Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. В позовній заяві позивачем зазначено, що під час перевірки пенсійної справи [PERSON] , була виявлена переплата пенсії за період з 05.04.2021 року по 30.09.2024 року в розмірі 18363,44 грн у зв`язку з невірним застосуванням коефіцієнту стажу . Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності. Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідачки [PERSON] , її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17). Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі №489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а. Ураховуючи викладені обставини суд вважає, що відповідач не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, а тому на [PERSON] може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з її боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних. Матеріали справи не містять відомостей, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняттю рішення про призначення пенсії та сам факт здійснення надміру виплаченої пенсії, здійснено внаслідок поведінки відповідача, яка б містила ознаки зловживань чи за своїм характером була недобросовісною, а відтак виплачені пенсійні виплати не підлягають поверненню, а тому суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. VІ.Розподіл судових витрат. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed