Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

26.09.2024 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що між сторонами 05.06.2010 року було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського РУЮ Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 119. Від шлюбу у них народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, наразі вони як єдина родина не проживають, збереження сім`ї та подальше спільне проживання є неможливим. Примирення між ними недоцільне, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. На підставі цього просить суд не вживати заходів щодо примирення подружжя. 26.09.2024 ухвалою Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Позивач до судового засідання не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, позов просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. З матеріалів справи вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 05 червня 2010 року було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського РУЮ Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 119. Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.2010 року. Від шлюбу у них народилась дитина - дочка [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження, серія [NUMBER] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечувала проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу прізвище змінювалось відповідачкою, після розірвання шлюбу відповідачка висловила бажання надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи заяву позивача, судові витрати слід залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved