Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

08.03.2024 до суду надійшов позов [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Даниленко Є.М., до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАРТА ДЕНТ» про захист прав споживача стоматологічних послуг шляхом відшкодування завданої майнової шкоди. В обґрунтування поданого позову вказано, що у липні 2023 року [PERSON] звернувся до стоматологічної клініки ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» для отримання послуг щодо зняття брекетів, встановлених йому за рік до цього в цій же клініці для вирівнювання прикусу, та заміни тимчасових коронок, які він носив впродовж вказаного року на постійній основі. Попередньо він погодив з лікарями ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» необхідність здійснення відповідних процедур, якими мало завершитись лікування його зубів. Озвучену клінікою вартість відповідних стоматологічних послуг з виготовлення та встановлення постійних коронок у сумі 64425 грн. Позивач оплатив відразу, двома платежами: 07.07.2023 (45000 грн.) та 08.07.2023 (19425 грн.). Того ж дня, 07.07.2023 року лікарі ТОВ «ВАРТА ДЕНТ», [PERSON] та [PERSON] , зняли із зубів Позивача брекет-системи та зробили зліпки, необхідні для виготовлення постійних коронок. Ці зліпки були відправлені у найняту ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» лабораторію. Встановлення постійних коронок обіцяли здійснили 15.07.2023. 13.07.2023 представники Відповідача через повідомлення у месенджері Viber повідомили Позивачу про перенесення дати встановлення постійних коронок на 20.07.2023, бо ті ще не були готові. 19.07.2023 знову у вказаний спосіб повідомили про перенесення дати встановлення, тепер вже на 26.07.2023. Але оскільки і до цієї дати вони не були готові, то перенесли запис на 29.07.2023. Однак 29.07.2023, під час встановлення [PERSON] отриманих ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» постійних коронок з?ясувалось, що після їх встановлення бурги зубів з цими коронками взагалі не контактують один з одним (зуби не змикаються як слід). Тому лікарі вимушені були відправити ці коронки назад до лабораторії. 08.08.2023 було здійснено другу спробу встановити постійні коронки після їх повернення з лабораторії. Однак і вона була невдалою, і тому коронки знову відправили назад в лабораторію. 11.08.2023 було здійснено третю спробу встановити відповідні коронки, але й вона виявилась невдалою: зуби з цими коронками не контактували один з одним як слід, прикус був неправильним. Вказане, на думку сторони позивача, підтверджується як перепискою у месенджері Viber, так і відповідними фото зубів [PERSON] із коронками, які йому намагались встановити у ТОВ «ВАРТА ДЕНТ». Між тим, весь цей місяць, доки тривало виготовлення коронок і спроби їх встановити, [PERSON] вимушений був ходити без тимчасових коронок. Позивач більше не міг чекати, доки будуть зроблені коронки, і звернувся до іншої стоматологічної клініки, якою коронки були встановлені. Водночас, ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» відмовилось повертати Позивачу кошти, сплачені за виготовлені коронки вартістю 59500 грн., які через неналежну якість не підходили йому. [PERSON] запропонували повернути лише 20000 грн. за умови, що ним буде підписано відповідний акт надання послуг і він більше не буде мати до них претензій. У зв`язку з цим, 31 жовтня 2023 року Позивач через свого представника звернувся із скаргами щодо надання Відповідачем неякісних стоматологічних послуг до Держпродспоживслужби, Департаменту охорони здоров?я Київської міської державної адміністрації та Міністерства охорони здоров?я. Однак ці скарги бажаного результату не принесли. Однак, за надання неякісних стоматологічних послуг [PERSON] сплатив ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» втричі більшу суму 64425 грн., з яких, 59500 грн. це вартість коронок, які так йому й не підійшли та робіт з їх встановлення (решта - вартість операцій зі зняття брекет-системи, шліфування і полірування зубів після неї, встановлення незнімного ретейнера та деякі інші послуги, які були фактично надані і тому претензій щодо повернення коштів за ці послуги Позивач не має). За таких обставин позивач та його представник звернулись до суду та просили: стягнути із ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» на користь позивача 59500 грн. в якості відшкодування майнової шкоди та судові витрати, розмір яких буде визначено на дату винесення судового рішення. Ухвалою суду від 12.03.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.04.2024. Від представника ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» Боліщука Р.А. до суду надійшов відзив на позов, в якому останній заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Відповідач вважає, що позовні вимоги Позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому, на думку Відповідача, не можуть бути задоволені судом. Зазначено, що Позивач самостійно з невідомих Відповідачу причин, без попереднього погодження, відмовився від лікування та забрав індивідуально виготовлені на замовлення Позивача коронки. Хоча до цього, Позивач, був обізнаним з умовами запропонованого лікування, сплатив грошові кошти за лікування, дійшовши згоди по всім основним умовам надання та приймання послуг з лікування. Окрім того, Позивач встановив коронки в іншій стоматологічній клініці, однак визначити, які саме коронки встановив Позивач, ті які він забрав у ТОВ «Варта Дент», чи виготовлені в іншій стоматологічній клініці наразі неможливо. Представник відповідача вказав, що ТОВ «Варта Дент» це стоматологічна клініка, яка надає високоякісні стоматологічні послуги. Команда клініки складається з досвідчених стоматологів та медичних сестер, які прагнуть забезпечити пацієнтам комфортне та безболісне лікування. В позовній заяві Позивач зазначає, що йому було завдано шкоду, однак це не відповідає дійсності. Лікарями ТОВ «Варта Дент» не завдано ніякої шкоди Позивачу, оскільки щоб не зашкодити здоров`ю позивача лікарі хотіли довести до ідеалу роботу щодо встановлення постійних коронок, у зв?язку з чим коронки і відправлялись на доопрацювання для відповідної корекції, однак Позивач за власним бажанням відмовився продовжувати подальше лікування та забрав виготовлені для нього індивідуальні коронки. Лікарем-стоматологом своєчасно, в повному обсязі та в доступній формі було надано Позивачеві необхідну достовірну інформацію про медичні перепрати, матеріали з якими працює лікар-стоматологом, порядок надання послуг, що забезпечує Позивачеві можливість свідомого і компетентного вибору. Отже, інформація в повному обсязі була надана Позивачеві ще до замовлення робіт (послуг). Вина Відповідача у діях лікаря-стоматолога відсутня, оскільки лікар-стоматолог діяв повністю у відповідності до вимог чинного законодавства України і Позивачем було отримано всю необхідну інформацію, якою він має право володіти для прийняття рішення. Також Позивач надав добровільну згоду на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболення у ТОВ «Варта Дент». Щодо твердження позивача, що відповідач був готовий повернути кошти у розмірі 20000 грн., тим самим визнавши факт реалізації продукції (коронок) неналежної якості, також не відповідає дійсності, оскільки Відповідач дійсно був готовий піти на зустріч пацієнту та повернути грошові кошти у розмірі 20000 грн., для цього позивачу було надано зразок заяви, яку він не підписав та не передав Відповідачу. В той же час, оскільки Позивач забрав виготовлені коронки, чим фактично і прийняв товар, тому підстав повертати кошти за нього у Відповідача немає. 03.04.2024 у даній справі призначено судово-медичну експертизу, у зв`язку із чим провадження у справі зупинено. 04.06.2024 у даній справі відновлено провадження у зв`язку із поверненням матеріалів справи без виконання експертизи, оскільки провести дослідження неможливо з тих підстав, що позивач звернувся в іншу стоматологічну клініку, де йому були встановлені другі постійні коронки та призначено підготовче судове засідання на 25.06.2024. 25.06.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 19.07.2024. 19.07.2024 по справі оголошено перерву за клопотанням представника позивача. 13.09.2024 по справі оголошено перерву за клопотанням представника позивача для надходження відповіді на запити. 05.11.2024 в судовому засіданні представник позивача [PERSON] поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Звернув увагу суду на висновки, викладені у постанові Верховного суду у справі № 344/3764/21 від 30.11.2022. Зазначив, що відповідачем неналежно велась медична документація, у зв`язку із чим були відсутні записи про надані позивачу послуги, лікування та встановлення коронок, відповідні записи, з`явились «заднім числом» після подачі позову до суду. Окрім того, факт неналежного виконання послуг підтверджується перепискою у додатку «Viber» між сторонами. Також, на думку представника позивача, відповідач фактично визнав, що послуги позивачу були надані неналежно, погодившись повернути позивачу 20000 грн., про що позивачу було запропоновано заповнити відповідну заяву. Представник позивача вказав, що належне виконання послуги мало відбутися з першого разу, а не переноситись кілька разів через неналежну якість виготовлених коронок. Таким чином представник позивача вважає, що відповідачем не доведено факт належного виконання послуг з їх сторони, що є підставою для задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Додаткового зауважив, що коронки не були встановлені позивачу з першого разу, оскільки лікарі діяли в інтересах позивача, бажаючи надати послугу якнайкраще. ТОВ «Варта Дент» усі послуги надаються відповідно до встановлених регламентів надання стоматологічних послуг. Окрім того, в матеріалах справи наявний висновок Департаменту охорони здоров?я м. Києва, з якого слідує, що ТОВ «Варта Дент» документація ведеться належним чином. На думку представника відповідача, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що після отримання послуг у позивача погіршився стан здоров`я чи була завдана інша шкода. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ТОВ «ВАРТА ДЕНТ», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, здійснює діяльність, в тому числі, із стоматологічної практики, виробництва медичних і стоматологічних інструментів та матеріалів (а.с. 26, 119). В матеріалах справи наявні скрін-шоти діалогу із Месенджеру «VIBER». Оцінюючи такий доказ на предмет його допустимості суд зазначає, що в Верховний Суд у постанові у справі № 753/10840/19 від 13 липня 2020 року визнав роздруківку з «Viber» допустимим доказом. В даній справі слід враховувати те, що листуванням в додатку підтверджуються обставини справи, які не заперечуються сторонами та не спростовані відповідачем. Так, з переписки слідує, що в червні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» з метою отримання стоматологічних послуг. Позивачем було проведено оплату стоматологічних послуг двома платежами: 07.07.2023 (45000 грн.) та 08.07.2023 (19425 грн.), що підтверджується квитанціями № 071Р-ЕММР-299Р-К73К та № 0ТХ7-8МХ0-4В4Х-3ЕСР відповідно, згідно Акту надання послуг № 00006436 від 07.07.2023, вартість виготовлених коронок складає 59500 грн. (а.с. 28, 29, 43, 59) 07.07.2023 у позивача була запланована консультація із лікарями ТОВ «ВАРТА ДЕНТ», [PERSON] та [PERSON] (а.с. 224, 225). Згідно повідомлень представника ТОВ «ВАРТА ДЕНТ», коронки виготовляються орієнтовно за тиждень. Однак 13.07.2023 представники Відповідача повідомили Позивачу про перенесення дати встановлення постійних коронок на 20.07.2023, бо ті ще не були готові. 19.07.2023 знову у вказаний спосіб повідомили про перенесення дати встановлення, тепер вже на 26.07.2023. Але оскільки і до цієї дати вони не були готові, то перенесли запис на 29.07.2023. Однак 29.07.2023, під час встановлення [PERSON] отриманих ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» постійних коронок з?ясувалось, що вони не підходять Позивачу, тому ці коронки були відправлені назад до лабораторії. Сторонами не заперечується, що 08.08.2023 було здійснено другу спробу встановити постійні коронки після їх повернення з лабораторії. Однак і вона була невдалою, і тому коронки знову відправили назад в лабораторію. 11.08.2023 було здійснено третю спробу встановити відповідні коронки, але й вона виявилась невдалою (а.с. 30-41, 45-57). Із Виписки з медичної картки [PERSON] вбачається, що останньому було рекомендовано провести лабораторну корекцію коронок, від якої пацієнт відмовився. Коронки пацієнт пізніше забрав. Від продовження отримання послуг від відповідача пацієнт відмовився (а.с. 183-184). Оскільки коронки Позивачу не були встановлені Позивач та його представник звернулись до ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» із заявою про розірвання договору та відшкодування збитків, в якій просили відшкодувати збитки у сумі 59500 грн., що дорівнює вартості коронок, які не були встановлені [PERSON] (а.с. 60-61, 62, 63) Представники відповідача погодились повернути Позивачу грошові кошти в сумі 20000 грн., про що просили заповнити відповідну заяву (а.с. 42, 44). Оскільки представниками відповідача не було добровільно відшкодовано завдані збитки, позивач та його представник звертались зі скаргами щодо надання відповідачем неякісних стоматологічних послуг до Держпродспоживслужби, Департаменту охорони здоров?я Київської міської державної адміністрації та Міністерства охорони здоров?я (а.с. 66-67, 68-70, 75-76, 79-80). Так, Держпродспоживслужба спочатку листом 06.11.2023, повідомила, що відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і Державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення панових та позапланових заходів державного нагляду (контролю). Лише за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов?язань України дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах (п. 2 вказаної постанови). З метою належного виконання завдань зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів Держпродспоживслужба звернулась з листом від 06.11.2023 з проханням прийняти рішення про здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» законодавства про захист прав споживачів за заявою представника [PERSON] (а.с. 73). Згідно листа Держпродспоживслужби від 18.12.2023 листом Мінекономіки від 13.11.2023 рішення про здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» законодавства про захист прав споживачів за скаргою [PERSON] не було прийнято (а.с. 72, 74). Департаментом охорони здоров?я Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у листі від 07.11.2023 повідомлено, що для проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги [PERSON] ним було направлено лист від 07.11.2023 до ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» щодо надання завірених належним чином копій медичної документації стосовно зазначеного випадку. Однак, відповідач запитувані документи не надав. Тому проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування виявилось неможливим. Оскільки ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» не відноситься до сфери управління та не підпорядкована Департаменту охорони здоров?я м. Києва, то важелів впливу на зазначений заклад у Департаменту охорони здоров?я м. Києва немає (а.с. 77, 78). Міністерство охорони здоров?я в рамках розгляду скарги адвоката Даниленка Є.М. в інтересах [PERSON] від 31.10.2023 листом від 28.12.2023 попросило Департамент охорони здоров?я м. Києва провести клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування [PERSON] в умовах ТОВ «ВАРТА ДЕНТ». Листом від 17.01.2024 Департамент охорони здоров?я м. Києва повідомив про те, що ним проведено клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування [PERSON] в умовах ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» за результатами якої підготовлено висновок від 15.01.2024 (копія додається). Відповідно до цього висновку за результатами проведення такої оцінки були сформульовані наступні висновки: 1. Медична допомога ведеться у відповідності до вимог чинного законодавства. 2. Медична документація ведеться з порушенням. Лікар-ортодонт повинен був заповнювати медичну картку ортодонтичного пацієнта форми 043- 1/0 відповідно до наказу МО України від 29.05.2013 року № 435. Клінічні протоколи за спеціальностями терапевтична стоматологія, хірургічна стоматологія, ортопедична стоматологія, ортодонтологія, які повинні були бути затвердженими в ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» не надані комісії, тому неможливо стверджувати чи спростувати правильність проведеного терапевтичного, хірургічного, ортодонтичного і ортопедичного лікування (а.с. 79, 81-82, 83-85). Також представником позивача було подано скаргу Міністерству охорони здоров`я стосовно результатів висновків клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги [PERSON] в умовах ТОВ «ВАРТА ДЕНТ» (а.с. 86-87). Однак, станом на день розгляду справи, представником позивача не було надано відповіді МОЗ за результатами розгляду даної скарги. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам судом враховується наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦПК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абз. 12 ч. 2 ст. 16 ЦПК України). За змістом ч. 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Для застосування відповідальності передбаченої ст. 1166 ЦК України (відшкодування шкоди) необхідною передумовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини боржника. Наявність перших трьох із зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування шкоди. У відповідності до ст. 33 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах. Закон України «Про захист прав споживачів» визначає, що договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами. Частиною 8 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Так, однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (п. ч. 2 ст. 11 ЦК України). Договір як універсальний регулятор приватних відносин покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що: «…у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право, - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Медична послуга це сукупність необхідних, достатніх, добросовісних, доцільних професійних дій медичного працівника (виконавця), спрямованих на задоволення потреб пацієнта (замовника, споживача послуг). Ненадання або неналежне надання медичної допомоги може мати своїм наслідком каліцтво, інше ушкодження здоров`я, заподіяння майнової чи моральної шкоди, у результаті чого у дію вступатиме механізм делікту. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 906 ЦК України). В постанові Верховного суду у справі № 344/3764/21 від 30.11.2022 вказано наступне: якщо пацієнту завдано шкоди і він стверджує, що це є результатом того, що відповідальна особа не виконала обов`язок виявити професіоналізм і турботливість, то невиконання обов`язку проявити професіоналізм і турботливість, а також причинний зв`язок між цим порушенням і шкодою, що настає, презюмуються. Під час розгляду справи знайшов підтвердження факт звернення Позивача до Відповідача з метою отримання стоматологічних послуг, у зв`язку із чим сторони погодили умови лікування та виготовлення коронок. Позивачем в повному обсязі було оплачено суму послуг згідно наданого Відповідачем Акту. Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази в сукупності, на думку суду, свідчать про те, що між сторонами дійсно існували договірні відносини. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст. 76, 77 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергу, відповідач не спростував факт існування між сторонами договірних відносин та надання Відповідачем якісних, обумовлених попередньо та належних стоматологічних послуг Позивачу. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення із Відповідача на користь Позивача 59500 грн. в якості відшкодування завданої шкоди за коронки, які не були встановлені Позивачу. Стосовно розподілу судових витрат суд звертає увагу на таке. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 20.09.2023 між [PERSON] та АО «Летрадо» укладено Договір № 20/09 про надання правової допомоги, розділом 3 якого визначено гонорар у сумі 30000 грн. та 4000 грн за кожне судове засідання, а також встановлено порядок оплати гонорару за надання правової допомоги, відповідно до якого позивач здійснив оплату правової допомоги на загальну суму 30000 грн. (а.с. 97, 98, 99). Згідно п. 3.7 Договору, при збільшенні обсягів надання правової допомоги розмір гонорару може змінюватись або уточнюватись (а.с. 89-91). Правову допомогу у даній справі позивачу [PERSON] надавав адвокат Даниленко Є.М., згідно ордеру про надання правничої (правової) допомоги, виданого АО «Летрадо» (а.с. 95). В подальшому 05.09.2024 представник позивача подав до суду заяву про стягнення понесених судових витрат, в якій заявлено судові витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 46000 грн., в тому числі: 30000 грн. за збір доказів, підготовку та подання позову, 12000 грн. за представництво в судових засіданнях (4000 грн. одне судове засідання, а саме 03.04.2024, 25.06.2024, 19.07.2024, також зазначив, про наступне судове засідання 13.09.2024 року. Понесені витрати підтверджуються квитанціями про оплату послуг від 03.04.2024, 25.06.2024, 19.07.2024 та актами про надання правової допомоги 03.04.2024, 25.06.2024, 19.07.2024 ( т.2 а.с. 35, 36, 37, 38, 39). А також в судовому засіданні 05.11.2024 року представник позивача звернув увагу суду, що до заявлених раніше 46000 грн додаються ще 8000 грн ( за два судові засідання 13.09.2024 року та 05.11.2024 року), які також підлягають до стягнення з відповідача. Зазначив, що докази на підтвердження оплати вказаних послуг будуть надані протягом п"яти днів. Отже, загальна сума витрат на правову допомогу становить 54000 грн. В свою чергу представником відповідача подано заяву про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій представник відповідача вказує на необґрунтованість заявленої суми витрат позивача на правничу допомогу з огляду на складність справи, обсяг підготовлених адвокатом документів, їх значення для спору заявлена сума витрат не є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, у зв`язку із чим просив зменшити суму витрат до 5000 грн. (а.с.42-45). У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved