Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

29 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), у якій остання прохає шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 30 грудня 2020 року Кобеляцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 62-розірвати. Водночас, прохає після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 30.12.2020 вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають одну спільну дитину: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , яка проживає з позивачкою та щодо місця проживання якої між сторонами спору немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, виховання дитини, через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, стали частими сварки. Шлюб розривають вперше. На даний час вона та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам так і їхньому малолітньому сину, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 29.04.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 17 червня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 08 липня 2024 року. 08 липня 2024 року судове засідання відкладено на 01 серпня 2024 року у зв`язку з першим нез`явленням відповідача. 01 серпня 2024 року судове засідання відкладено на 26 вересня 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. 26 вересня 2024 року судове засідання відкладено на 25 жовтня 2024 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. У судове засідання 25 жовтня 2024 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Позивачка подала до суду заяву відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України та про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30 грудня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 грудня 2020 року, виданим Кобеляцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 62. Від зазначеного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 січня 2021 року (а.с.6). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання дитини у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловив, відзив на позов не подав. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивачка не має наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивачка не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання малолітньої дитини на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка не змінювала дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Оскільки позивачкою судовий збір не сплачувався і остання підлягає звільненню від його сплати на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» як особа, єдиним джерелом доходу якої є допомога при народженні дитини і розмір судового збору перевищує 5 відсотків її річного доходу, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved