Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кіровськ Луганської області, який помер [INFO] у м. Голубівка Луганської області, Україна. Заява мотивована тим, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України, у місті Голубівка Луганської обл. Здійснити державну реєстрацію смерті чоловіка у встановленому чинним законодавством України порядку неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України та заявник позбавлена можливості отримати документ, що засвідчує смерть її чоловіка, за формою згідно із приписами законодавства. Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] . Встановлення факту, що має юридичне значення необхідне для забезпечення належної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2024 року для розгляду вказаної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в матеріалах справи міститься заява її представника про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявника. Заінтересована особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності осіб, які беруть у ній участь. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши заяву, дослідивши та оцінивши письмові докази у їхній сукупності, суд встановив наступні обставини і прийшов до таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є чоловіком заявника, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 10 червня 1997 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровська Луганської обл. серії [NUMBER] . [PERSON] помер [INFO] у м. Кіровськ Луганської обл. Згідно з підпунктом 2 пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12 травня 2016 року № 1315-VIII перейменовано місто Кіровськ Луганської області на місто Голубівка Луганської області. Факт смерті підтверджено копією документа невстановленого зразка - свідоцтвом про смерть, виданим 02 жовтня 2024 року Кіровським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Згідно з довідкою про смерть № С-01328 від 02 жовтня 2024 року причиною смерті [PERSON] є хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця. 24 жовтня 2024 року Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовлено заявнику в проведенні державної реєстрації факту смерті чоловіка, оскільки на підтвердження факту смерті надано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey»,«Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок необхідно розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Тому, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. У зв`язку з вищенаведеним суд зазначає, що документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. У цьому випадку такими документами є надане заявником свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті, медичне свідоцтво про смерть. За змістом пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з Указом Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019, затвердженого 07 лютого 2019 року місто Голубівка (попередня назва - м. Кіровськ) Луганської обл. є тимчасово окупованим. Таким чином, судом установлено, що заявник, яка є громадянкою України, не має можливості здійснити державну реєстрацію смерті чоловіка. Згідно з частинами першою та другою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Таким чином, будучи померлим у м. Голубівка (попередня назва - м. Кіровськ) Луганської області, державна реєстрація смерті чоловіка заявника не була проведена у відповідності до законодавства України. На території України даний факт неможливо засвідчити, оскільки заявником для підтвердження факту смерті подано документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Положеннями статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Оскільки реєстрація смерті громадянина України [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то наявні законні підстави встановити факт його смерті у судовому порядку. Згідно з частиною четвертою статті 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved