Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем з 24 квітня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , який на даний час вже є повнолітнім, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -їхні з відповідачем діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , станом на сьогодні не досягли повноліття, та проживають за адресою реєстрації сторін; -подружнє життя у них не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, втрату почуття взаємної поваги та любові один до одного, відсутності взаєморозуміння, наявності між ними з відповідачем конфліктів, а тому подальше спільне життя, примирення та збереження їхнього шлюбу неможливі та суперечитимуть їхнім інтересам та інтересам їх дітей; -їх шлюб носить формальний характер; -на примирення вона не згідна, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; після реєстрації розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », та вирішити питання судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.32/, згідно якої просила розглянути справу в її відсутність. Крім того, позивачкою подані письмові пояснення /а.с.26-27/, в яких вона вказала, що спору про місце проживання дітей між нею та відповідачем немає, підтвердила, що діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати в Україні разом з батьком, та просила в рішенні суду, не збільшуючи позовні вимоги щодо визначення місця проживання дітей, вказати, що місце проживання спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначити разом з батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву /а.с.20/, в якій зазначила, що відповідач позов в частині розірвання шлюбу визнає, згідний на розірвання шлюбу, але просила визначити місце неповнолітньої дитини сторін - [PERSON] , [INFO] , разом з відповідачем. Крім того, представник відповідача подала до суду заяву /а.с.32/ про розгляд справи без її участі та без участі відповідача. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення та поновлення провадження/, у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки, відповідача та представника відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. Спору про місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та про спільно нажите майно сторони не заявляють. Разом з цим, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч.3 ст.160 СК України: якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Неповнолітній син сторін: [PERSON] , [INFO] , досяг вже 15 років, а тому сам визначив своє місце проживання. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України: у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно квитанції №QS1R-674E-DRSE від 03.09.2024 /а.с.1/ позивачка при зверненні до суду сплатила документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211грн.20коп., -50 відсотків якого в розмірі 605грн.60коп. підлягають поверненню позивачці з державного бюджету відповідно до ст.142 ч.1 ЦПК України; -50 відсотків якого в розмірі 605грн.60коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved