Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У липні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд: встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] на час відкриття спадщини ( [INFO] ), в квартирі [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вона є дружиною померлого [INFO] [PERSON] та єдиним спадкоємцем. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб 22 липня 2011 року [PERSON] змінив дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Заповіт [PERSON] не складався. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом звернулась до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини, за якою заведено спадкову справу. 09 листопада 2023 року позивач звернулась зі заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] . А також на нерухоме майно, яке [PERSON] фактично прийняв після смерті своєї матері [PERSON] , адже фактично проживав з нею на час відкриття спадщини. Приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. відмовлено у вчиненні нотаріально дії, у зв`язку тим, що на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , її син [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою. Через ці обставини, нотаріус 13 листопада 2023 року постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Посилаючись, що [PERSON] проживала разом із сином, тому що за станом здоров`я потребувала стороннього догляду, просить задовольнити позовні вимоги. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 липня 2024 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 09липня 2024 року позов залишено без руху. Ухвалою суду 16 липня 2024 року відкрито провадження у справі та витребувано у приватного нотаріуса КМНО Ляхар О.М. належним чином завірені копії: спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 70161657, номер у нотаріуса 1/2023) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 71539969, номер у нотаріуса 26/2023) після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 11 вересня 2024 року на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса КМНО Ляхар О.М. надійшли копії матеріалів витребуваних спадкових справ. Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено до судового розгляду. Позивач та представник позивача у судовому засіданні 17 жовтня 2024 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити позов з підстав та мотивів викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судові засідання, призначені на 16 вересня 2024 року, 17 жовтня 2024 року не з`явився, відповідач про розгляд справи повідомлений судом належним чином шляхом надсилання судової повістки на адресу: [ADDRESS] . Згідно рекомендованих зворотних повідомлень, що містяться в матеріалах справи, поштова кореспонденція отримана стороною відповідача завчасно. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М. в судові засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися судом належним чином. Одночасно з направленими до суду копії спадкових справ скерувала заяву, про розгляд справи за її відсутності. На переконання суду подальше відкладення розгляду справи не сприятиме своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи по суті та дотримання судом розумних строків розгляду справи, порушуватиме права інших учасників справи. Тому, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача та третьої особи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За клопотанням позивача в судовому засіданні допитано свідків В судовому засіданні 17 жовтня 2024 року свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає з 2003 року в квартирі [ADDRESS] . Дуже добре знала сусідку [PERSON] . З позивачем знайома з 2016 року, коли вона стала жити в квартирі [ADDRESS] . Деякий проміжок часу [PERSON] не проживала в квартирі, але згодом син забрав мати до себе, через хворобу. Бачила її, зустрічалися рідко, заходила провідувати, коли [PERSON] була хворою, виходила з маленької кімнати. До часу смерті проживала [PERSON] разом із дітьми сином та невісткою - [PERSON] . Свідок [PERSON] суду сповістив, що є сусідом позивача та проживає з 2002 року в квартирі [ADDRESS] . Товаришував із чоловіком позивача - [PERSON] . Неодноразово був у них вдома. З 2015-2016 роках разом з ними проживала мати [PERSON] , яка останнім часом хворіла та померла в 2018 році. Заслухавши сторону позивача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюб з 29 грудня 2015 року. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження та витягом з актового запису про зміну прізвища. [PERSON] 23 березня 2015 року склала заповіт, яким заповіла все своє майно, що буде їй належати на час смерті сину [PERSON] . [INFO] - [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалась з частки квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . [INFO] року помирає [PERSON] . [PERSON] був зареєстрований та проживав з 22 червня 2004 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 09 листопада 2023 року встановлено що [PERSON] з 23 березня 2015 року по дату смерті була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] . Згідно довідки приватного нотаріуса та з досліджених судом копій спадкових справ заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляхар О.М. щодо майна померлого [PERSON] та [PERSON] , вбачається що єдиним спадкоємцем, що звернувся зі заявою про прийняття спадщини є [PERSON] . Приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М. 20 березня 2024 року видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заоном після смерті чоловіка [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку , що розтащшований в Чернігвській області. Також 27 листопада 2023 року видано свдоцтво про право на спадщину за законом на гаражний бокс в кооперативі "Дніпро". Постановою приватного нотаріуса КМНО Ляхар О.М. за №130/02-31 від 13 листопада 2023 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у видачі свідоцтва на спадщину, як дружині [PERSON] - сина спадкодавиці [PERSON] , у зв`язку тим, що на момент смерті спадкодавця - [PERSON] , її син [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою. [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Між сторонами виник спір стосовного доведеності факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] , оскільки на час смерті останньої проживали разом та визнання за позивачем права на спадкове майно після смерті чоловіка. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Даний правовий висновок міститься в Постанові Верховного суду від 10 січня 2019 року справа № 484/747/17, провадження № 61-44149св18, який з огляду на положення ч.4 ст. 263 ЦПУ України суд враховує до спірних правовідносин в даній справі. Наявними у матеріалах справи письмовими доказами, дослідженими судом, доведений факт того, що [PERSON] на час смерті фактично проживала в квартирі кв. [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] та позивачем [PERSON] , незважаючи на той факт, що зареєстроване місце проживання за іншою адресою. Даний факту окрім показів свідків наданих в судовому засіданні доводиться заявою [PERSON] від 01 березня 2018 року на ім`я Генерального директора АТ «Укрпошта» про переадресацію її поштових відправлень, платежів за комуналні послуги, із зареєстрованого місця проживання [ADDRESS] на адресу фактичного проживання [ADDRESS] . Договором найму (оренди) від 17 червня 2016 року за умовами якого, [PERSON] здала в найм, належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] . Медичною довідкою від 14 травня 2018 року, з якої вставлено що [PERSON] мала вади зі здоров`ям, пов`язані з онкологічним захворюванням та потребувала догляду. З огляду на те, що цивільна правоздатність [PERSON] і [PERSON] припинилась після їх смерті, тому вимога позивачки про встановлення факту що [PERSON] постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини, [INFO] , в квартирі [ADDRESS] не може бути задоволена. Але доведеність даного факту під час судового розгляду є правовою підставою для визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті свої матері [PERSON] , але не встиг оформити її до часу своєї смерті, право власності в порчдку спадкування на спадкове майно що залишилось: 1/2 частину квартири [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: partial