Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

У липні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що 30.03.2020 між ТОВ «ФК «ПРОФІЛЬ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту за № 9967268 та перераховано 10 426,90 грн. на його банківську карту. Також зазначається, що 21.12.2021 між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 21122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Профіль» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Профіль» права Вимоги до Боржників. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 9967268 від 30.03.2020, становить - 17 204,45 грн., яка складається з наступного: 10 426,90 грн. - заборгованість по кредиту; 6 777,55 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Тому, покликаючись на статті 512, 514, 625, 1054, 1077, 1078 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 17 204,45 грн., а також судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причин неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що 30.03.2020 ТОВ ТОВ «ФК «Профіль» та відповідач уклали письмовій формі Кредитний договір № 9967268. Далі, 21.12.2021 між ТОВ «ФК «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №21122021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Профіль» передає (відступає) ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права Вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «ФК «Профіль» права Вимоги до Боржників. Відповідно до Витягу з додатку №1 до Договір факторингу №21122021 від 21.12.2021, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі - 17 204,45 грн., яка складається з наступного: 10 426,90 грн. - заборгованість по кредиту; 6 777,55 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Отже, ТОВ «Діджи Фінанс», набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявної в нього заборгованості в розмірі 17 204,45 грн., що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Таким чином, у вказаному кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Зі ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, судом встановлено, що відповідач умови взятих на себе кредитних зобов`язань не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається, відповідач будь-які докази до суду не надав. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн. є завищеним, неспівмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим суд вважає правильним та доцільним стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial