Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Начальник відокремленого відділення КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР» №3 (с. Олександрівка) Сервецький С.К. звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] , до психіатричного закладу КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР» №3 (с. Олександрівка) у примусовому порядку. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що 29.10.2024 року [PERSON] була доставлена каретою швидкої медичної допомоги до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР» №3 (с. Олександрівка) у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розгляду. Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я (підрозділ с. Олександрівка) від 30.10.2024 року [PERSON] страждає на психічне захворювання кататонічний ступор, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні заявник - начальник відокремленого відділення КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» №3 (с. Олександрівка) Сервецький С.К. та представник заявника [PERSON] підтримали заяву, просили її задовольнити в повному обсязі з мотивів необхідності госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР» №3 (с. Олександрівка) у примусовому порядку. [PERSON] була доставлена для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте на звернення суду не реагувала та не змогла прийняти участь в судовому засіданні. 08.11.2024 року [PERSON] , будучи родичкою хворої, звернулася до суду з заявою, в якій підтвердила факт неадекватної поведінки [PERSON] та просила задовольнити заяву про її примусову госпіталізацію, крім того просила суд здійснювати розгляд зазначеної заяви у її відсутність. Прокурор в судовому засіданні також повністю погодився з думкою представника лікарського закладу, не заперечував щодо примусової госпіталізації [PERSON] . Заслухавши думку, доводи та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Статтею 3 Конституції України визначено, що людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.2 ст.28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам. Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Як вбачається зі ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально - правовими обмеженнями. Статтею 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлюються підстави діагностики психічного розладу та лікування особи, яка страждає на психічний розлад. Забороняється визначати стан психічного здоров`я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово - психіатричної експертизи посмертно. Відповідно до ч.1, 4 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з`ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем - психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутись родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь - яку медичну спеціальність, інші особи. Відповідно до ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів - психіатрів Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я (підрозділ с. Олександрівка) від 30.10.2024 року [PERSON] страждає на психічне захворювання кататонічний ступор, внаслідок чого вона не спроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Суд вважає, що термін «душевнохворий» не має чіткого визначення, оскільки психіатрія це сфера, яка включає в себе і медичні і соціальні фактори. Однак, цей термін не може бути використаний таким чином, щоб дозволити госпіталізувати особу в недобровільному порядку тільки тому, що її уявлення та поведінка відхиляються від загальноприйнятих норм. Аналогічну позицію висловив Європейський Суд з прав людини в справі Winterwerpv. The Netherlands, від 24 жовтня 1979, SeriesAno. 33, S:37. Високий Суд висловив думку, для того щоб були дотримані вимоги законності позбавлення свободи в сенсі ст. 5 S: 1 (е) Конвенції, повинні бути дотримані три основних принципи: По-перше, госпіталізована особа має бути визнана з точки зору об`єктивних медичних показників такою, що страждає на психічне захворювання, за виключенням невідкладної психіатричної допомоги. По-друге, захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації. По-третє, захворювання повинно продовжуватись на протязі періоду госпіталізації. Суд враховує, що на час огляду психічний статус [PERSON] дозволив комісії лікарів - психіатрів дійти до висновку, що хвора продуктивному контакту недоступна, знаходиться в ступорі. На питання не відповідає, на звернену мову не реагує. Хмурить брови, з очей стікає сльоза, ковтає, проявляє активний спротив при згинанні кінцівок, відкриванні очей, інструкції не виконує. При перевірці тонусу кінцівок іноді затримує в положенні. Знаходиться в межах ліжка. Мутична, час від часу стогне, піднімає голову. Знаходиться в межах ліжка, в памперсі, харчування через назогастральний зонд. Суд приходить до висновку, що в сенсі положень ч.ч.1, 4 ст.11 Закону України «Про психіатричну допомогу» такі дії комісії лікарів - психіатрів є правомірними, і засновані на законі. Висновок комісії лікарів-психіатрів містить певні посилання, які, у сукупності з іншими встановленими обставинами справи, дають суду підстави вважати, що у [PERSON] наявне психічне захворювання, і у суду не має сумнівів в правильності висновків комісії лікарів - психіатрів, в зв`язку із чим суд вважає, що стан здоров`я хворої може вимагати невідкладної психіатричної допомоги. Згідно рішення Конституційного\~Суду України\~від 01.06.2016\~року №2-рп/2016 судовий\~контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст.13\~Закону України\~"Про\~психіатричну допомогу" є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, ст.ст.29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її до психіатричного закладу в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені\~ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п. "е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Outcome: approved