Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1.1 Представник ТзОВ "ФК "Фінтраст Україна" звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 12.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5370338 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на сайті товариства. Згідно умов договору сума кредиту складає 25000 грн., строк кредиту 30 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 25000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 11.02.2022 відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації кредиту, у зв`язку з чим кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів. Надалі відповідач оплати не здійснював. 18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і кредитним договором щодо відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачені і складає 25000 грн. - тіло кредиту і 26125 грн. - нараховані відсотки, а всього 51125 грн. Також, у зв`язку із порушенням своїх зобов`язань, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача суму інфляційних втрат у розмірі 9151,43 грн. та 3% річних у розмірі 2336,34 грн. 1.3 Представник відповідача адвокат Подворний Т.І. подав відзив на позовну заяву, згідно якого із заявленими вимогами не згідна. У відзиві вказує, що в матеріалах справи відсутні докази укладення кредитного договору, а саме Оферта на укладення договору, акцепт оферти, докази того, чи проходила особа, яка укладала договір ідентифікацію, відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладені договору. Тобто відсутні докази, що нібито укладення договору від 12.01.2022 відбувалося у порядку, визначеному чинним законодавством. Одночасно неможливо перевірити підписання оспорюваного кредитного договору також кредитодавцем. Також позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про отримання відповідачем коштів. Крім того, заперечує щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, так як вважає, що такі не є спів мірними із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Тому, просить у позові відмовити. 1.4. Позивачем було подано відповідь на відзив, згідно якого вказує, що факт укладення кредитного договору доведений належним чином та відповідає вимогам ЗУ «Про електронну комерцію». Переказ коштів в рамках Договору здійснено шляхом зарахування на банківську картку. Кредитні кошти перераховувалися відповідачу за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовам договору, що відповідає вимогам винного законодавства. Сума заборгованості розрахована відповідно до картки обліку договору ТОВ «Авентус Україна». 11.02.2022 відповідач свої зобов`язання з повернення кредитних коштів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації кредиту, у зв`язку з чим кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів. У зв`язку із введенням воєнного стану в країні, первісним кредитором було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул у період з 25.02.2022 по 30.04.2022. У період з 01.05.2022 по 12.05.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Вважають, що проценти у даному випадку нараховані правомірно у межах погодженого строку надання кредиту та у межах періоду пролонгації відповідно до поданого до позовної заяви розрахунку. Щодо укладення договору про відступлення права вимоги, зазначає, що такий укладений згідно чинного законодавства та відповідач був письмово повідомлений про це шляхом направлення повідомлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору. Таким чином, факт укладення кредитного договору та наявності права грошової вимоги до відповідача за вказаним договором доведено належними та допустимим доказами. З урахуванням викладеного, просить позов задоволити у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. від 09.05.2024 скасовано заочне рішення у справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.07.2024 ухвалою головуючого судді Ральця Р.В. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувані документи надійшли до суду 01.10.2024. 11.10.2024 ухвалою суду справу прийнято в провадження головуючої судді Жуковської О.Ю, ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строк для подачі заяв по суті позову. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 12.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5370338 про надання споживчого кредиту. Згідно умов вказано Договору сума кредиту складає 25000 грн., строк кредиту - 30 днів (п. 1.3 та п. 1.4 Договору). Згідно п. 1.5.1 та 1.5.2 стандартна процентна ставка становить 1,90% в день, знижена процентна ставка - 1,33%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою складає 39250 грн., за зниженою ставкою - 34975. (п.1.8 Договору). Кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , реквізити якої надані споживачем (п. 2.1). Згідно умов даного договору строк кредиту може бути продовжено за ініціативою споживача на кількість днів, зазначених у п. 1.4 або у порядку авто пролонгації, але не більше ніж на 90 календарних днів (т.1 а.с.93-102). У Додатку №1 до Договору сторонами визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (т.1 а.с.30). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідачка та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (т. 1 а.с.15-19). Видача грошових коштів у сумі 25000 грн. [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою АТ «ПУМБ» про перерахування коштів на банківську картку [NUMBER] (т.1 а.с.36-38). Належність банківської картки [NUMBER] [PERSON] та зарахування на платіжну картку коштів у сумі 25000 грн. підтверджується інформацією , наданою АТ КБ «Приватбанк» (т. 2 а.с.65). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 17.04.2023 заборгованість відповідача за кредитом складає 51125 грн., з яких 25000грн. - основний бог та 26125 грн. - заборгованість за відсотками. Проценти нараховувалися у межах строку дії кредитного договору, а саме 30 днів з урахуванням авто пролонгації, яка не перевищувала 90 календарних днів. При цьому, у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 нарахування процентів за кредитним договором було призупинено кредитором (а.с.т.1 а.с.104-127). Також, судом встановлено, що 18.04.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №18.04/23-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передає ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (т.1 а.с.39-47). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 18.04.2024, підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (т.1 а.с.48). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 18.04.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 51125 грн., з яких: 25000 грн. - сума виданого кредиту; 26125 - сума заборгованості за відсотками (а.с.33). Про відступлення права вимоги [PERSON] повідомлялася представниками позивача шляхом надсилання повідомлення на електронну пошту, зазначену при укладені Кредитного договору (а.с.14). Крім того, в матеріалах справи міститься розрахунок позивача щодо стягнення з [PERSON] інфляційних витрат та 3% річних, що становить: інфляційні витрати за травень 2022 та червень 2023 складають 9151,43 грн., 3% річних з 13.05.2022 по 20.11.2023 становлять 2336,34 грн. (т.1 а.с.9,10). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно з ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У відповідності дост.1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, 01.07.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №5370338 про надання споживчого кредиту. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Кошти було надано у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки [NUMBER] , що також підтверджується матеріалами справи. ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. 5.2 Суд критично оцінює доводи представника відповідача викладені у відзиві, що [PERSON] кредитного договору не підписував та грошових коштів не отримував, оскільки такі не підтверджені жодними належними доказами та повністю спростовані матеріалами справи. Більше того, до подання даного позову про стягнення заборгованості, [PERSON] жодних дій щодо розірвання спірного кредитного договору або визнання його не дійсними не вчиняв та користувався наданими кредитними коштами, що на переконання суду є визнанням кредитного договору таким, що укладений. 5.3 Також суд відхиляє заперечення відповідача щодо розрахунку заборгованості, оскільки наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору про надання кредиту, у ньому відображена фактична сума кредиту, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом та до закінчення дії кредитного договору лише на залишок неповернутої суми. Зокрема, за умовами договору строк кредитування складає 30 днів. Разом з тим, у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань 11.02.2022, кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів, що також відповідає умовам кредитного договору. Таким чином, строк кредитного договору склав 120 днів, в межах якого і нараховувалися відсотки. При цьому, суд зауважує, що у період з 25.02.2022 по 30.04.2022 нарахування процентів за кредитним договором було призупинено кредитором у зв`язку із введенням в країні воєнного стану. Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитом в межах строку кредитування та строку пролонгації користування кредитом у заявленому позивачем розмірі. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. 5.3 Щодо вимоги про стягнення збитків згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути із відповідача суму інфляційних втрат за період з травня 2022 року по червень 2023 року в розмірі 9151,43 грн, а також стягнути 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 13.05.2022 по 20.11.2023 в розмірі 2336,34 грн. Суд вважає, що позивач при заявлені даних вимог не врахував положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжений та діє на даний час. Враховуючи наведене, суд вважає, що стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних після початку дії правового режиму воєнного стану, суперечитиме п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити. 5.4. У підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.5 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом з`ясовано, що обумовлені ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн. підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023; Звітом про надання правової допомоги від 21.11.2023; платіжною інструкцією від 23.11.2023 про сплату за послуги з правової допомоги (а.с.31, 35, 71,73). Позовні вимоги задоволено судом на 82%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 1986,37 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 8200 грн.

Outcome: partial