Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду 23 серпня 2024 року з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та з урахуванням поданої 11.10.2024 року заяви про зменшення позовних вимог просить задовольнити зменшені заявлені вимоги посилаючись на таке: його мати [PERSON] , у період з 1998 року по березень 2006 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Первомайський, Харківської області. За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них, [INFO] , народився позивач [PERSON] . З врахуванням того, що шлюб між мамою та [PERSON] зареєстровано не було, відомості про батька були записані за вказівкою матері згідно з частини першої статті 135 СК України,що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00046621070 від 21.08.2024 року. Батько з мамою разом мешкали з 1998 року по 2003 рік у [ADDRESS] , за місцем реєстрації матері позивача,а починаючи з 2003 по 2006 рік всі разом мешкали за адресою: [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] , та дідусем ї бабусею. Батьки позивача працювали разом охоронцями на Кашперівському цукровому заводі Київської області ,філіал якого знаходився в с.Сахновщина,Харківської області. [INFO] [PERSON] помер,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-В/1 № 293558,яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Після його смерті залишилося спадкове майно,яке складається з частини квартири,що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Оскільки на момент смерті батька позивач був малолітнім,то вважається таким,що прийняв спадщину і оформити її він може в любий час при підтвердженні того,що [PERSON] є його біологічним батьком. Про те,що померлий [PERSON] був батьком позивача свідчать данні в його свідоцтві про народженням, саме в записі про батько збігається ім`я та по батькові записаного батька з його даними. За своє життя батько піклувався про сина,брав участь в його вихованні, утриманні, його батьки визнавали позивача своїм онуком та приймали як рідну людину, турбувалися про нього,як про свого онука,дарували подарунки на день народження та інші свята. Встановлення факту батьківства позивачу необхідне з метою оформлення спадкових прав. Позивач до суду не прибув, хоча у встановленому законом порядку повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, однак надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій повністю підтримав зменшені заявлені ним вимоги. Від представника відповідача до суду надійшла заява з якої вбачається, що вони не мають заперечень, заявлені вимоги визнають та просять розглянути справу у відсутність представника Первомайської міської ради Харківської області. Третя особа приватний нотаріус Васильєва С.І. також надала заяву про розгляд справи без її участі, повністю покладається на об`єктивність суду. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: мати позивача [PERSON] , у період з 1998 року по березень 2006 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Первомайський, Харківської області. За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у них, [INFO] , народився позивач [PERSON] , що вбачається з наданої копії свідоцтва про народження (а.с.10). З врахуванням того, що шлюб між мамою позивача та [PERSON] зареєстровано не було, відомості про батька були записані за вказівкою матері згідно з частини першої статті 135 СК України,що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00046621070 від 21.08.2024 року (а.с.11). Батьки позивача мешкали з 1998 року по 2003 рік у [ADDRESS] , за місцем реєстрації матері позивача,а починаючи з 2003 по 2006 рік всі разом мешкали за адресою: [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] , та дідусем ї бабусею. Батьки позивача працювали разом охоронцями на Кашперівському цукровому заводі Київської області, філіал якого знаходився в с.Сахновщина,Харківської області. [INFO] [PERSON] помер,що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-В/1 № 293558,яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.16). Після його смерті залишилося спадкове майно,яке складається з частини квартири,що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.25). Оскільки на момент смерті батька позивач був малолітнім,то вважається таким,що прийняв спадщину і оформити її він може в любий час при підтвердженні того, що [PERSON] є його біологічним батьком. Про те,що померлий [PERSON] був батьком позивача свідчать данні в його свідоцтві про народженням, саме в записі про батько збігається ім`я та по батькові записаного батька з його даними. За своє життя батько піклувався про сина,брав участь в його вихованні, утриманні, його батьки визнавали позивача своїм онуком та приймали як рідну людину, турбувалися про нього,як про свого онука,дарували подарунки на день народження та інші свята. Те,що позивач є сином померлого [PERSON] підтвердили також і свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , подавши до суду письмові пояснення. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що позивач народився [INFO] суд вважає, що при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з норм ст.53 КпІІІС УРСР, оскільки позивач народився до набрання чинності Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п.7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України" при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відомості про батька дитини записані за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно із ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 цього Кодексу. Згідно висновків викладених в постанові Верховного Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15.04.2021 року предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Враховуючи вищенаведене,\~суд не\~може ставити\~під сумнів\~факт родинних\~відносин між\~ позивачем\~та його\~померлим біологічним\~батьком [PERSON] і вважає його беззаперечним, а встановлення цього факту позивачу необхідно для оформлення спадщини після смерті батька. Вимоги позивача законні, обґрунтовані та у повному обсязі підтверджені доказами. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. З урахуванням того,що позивачем сплачено при подачі позову судовий збір в розмірі 2412,40 грн., та заяви про зменшення позовних вимог, то вважає за потрібне повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved