Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У\~липні \~2024\~ року\~ позивач\~ звернувся\~до суду\~ з\~вище вказаним\~ позовом\~в обґрунтування\~якого \~посилався на\~те,\~ що\~ 11 березня 2016 року між ПАТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено Заяву-договір №512/2359873-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту), кредитна картка «Класична». Цього ж дня відповідачем було підписано Заяву-анкету на отримання кредитного ліміту. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, позивач надає відповідачу грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту - від 1 000,00 грн. до 100 000,00 грн.; тип кредиту - кредитна лінія; строк користування - 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом - 55,00 відсотків річних; плата за обслуговування кредитного залишку (комісія) - 1% від суми основної заборгованості, яка існує за договором станом на день нарахування, штраф - 100 грн. за кожен факт. Позичальник [PERSON] перерахував кредитні кошти з свого рахунку № [NUMBER] , відкритого на підставі Заяви - договору № 512/2359873-СК від 11.03.2016 р. в рамках програми «Рефінансування» на погашення іншої заборгованості. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором, натомість відповідач своєчасно заборгованість не погашав, на вимогу банку не реагував та як наслідок у нього утворилась заборгованість, яка станови на 31.07.2024 року становить 68\~598,81 грн. та складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 28 925,07 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) - 38 669,74 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) - 1 004,00 грн.. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, умови договору, просив стягнути з відповідача на користь позивача вище вказану заборгованість та судові витрати. Також, у прохальній частині позовної заяви представник позивача просив справу розглядати без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась\~у відсутності\~відповідача,\~який \~не з`явився\~в судове\~засідання незважаючи\~на те,\~що \~вважається належним\~чином повідомленим\~про час\~та \~місце розгляду\~ справи\~ за\~адресою \~його \~зареєстрованого місця\~проживання.\~Про причини\~своєї неявки\~ суд\~не повідомив\~ і\~не подав\~ відповідної\~мотивованої \~заяви про\~відкладення розгляду\~справи. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ , а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною стороною у справі, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Крім того,\~у встановлений\~ строк\~відповідачем не\~було подано\~ відзиву. Про обізнаність відповідача про час та місце розгляду справи також свідчить його заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~ відповідач\~не подав\~відзив;\~ позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Так, судом встановлено, що 11 березня 2016 року відповідачем було підписано Заяву-анкету №512/2359873-СК на отримання кредитного ліміту та, підписавши таку заяву, відповідач підтвердив достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердив Факт ознайомленості, обізнаності та розуміння Публічної пропозиції AT «Таскомбанк» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надав свою згоду на те, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку та надав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту (а/с 8). Відповідач отриманні кредитні кошти за вказаним договором перерахував з свого рахунку № [NUMBER] , відкритого на підставі заяви - договору № 512/2359873-СК від 11.03.2016 року в рамках програми «Рефінансування» на погашення іншої заборгованості, що підтверджується його заявою від 11.03.2016 року на безготівкове перерахування коштів в сумі 29900 грн. (а/с 29). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже,\~ судом\~встановлено,\~ що\~ \~11.03.2016\~ року\~ \~між позивачем\~та відповідачем\~було укладено\~кредитний договір,\~відповідно до\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на \~платіжну \~картку \~ «Класична». Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що повернення заборгованості за кредитною лінією відбувається шляхом щомісячної сплати суми обов`язкового мінімального платежу (ОМП), розмір, порядок сплати та складові якого визначаються у Тарифах за Пакетом послуг. Сплата заборгованості відбувається шляхом договірного списання з поточного рахунку. Відповідно до п. 8.1.14. Правил, Клієнт сплачує Банку проценти за користування Кредитною лінією та/або Недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах, в т.ч., за відповідним Сервісом з розстрочки платежів (у разі його застосування). Проценти за користування Кредитною лінією та/або Недозволеним овердрафтом нараховуються Банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки поденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт), з урахуванням Пільгового періоду (якщо такий передбачений Тарифом за Продуктом). Відповідно до п. 8.1.19. Правил, Клієнт зобов`язаний щомісячно до 16:00 години за київським часом 25 числа кожного місяця, або до 16:00 години за київським часом іншої дати, яка передбачена Тарифами/ умовами відповідного Сервісу з розстрочки платежу, сплачувати (забезпечувати на Поточному рахунку з використанням платіжної картки) суму Обов`язкового мінімального Платежу, який включає суму Обов`язкового рівного платежу (за його наявності), складові якого визначаються у Тарифах. Відповідно до п. 8.3.3. Правил, у разі ініціювання Банком зміни Тарифів в сторону збільшення вартості послуг Банку або зміни Тарифів в сторону зменшення розміру процентів на позитивний залишок коштів на ПР з використанням ПК, Банк зобов`язаний повідомити про це Клієнта не пізніше ніж за ЗО (тридцять) календарних днів до дати впровадження нового розміру Тарифів шляхом розміщення відповідного оголошення про зміни на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях Банку та/або на Офіційному сайті Банку, та/або надіслання інформації про зміни засобами поштового зв`язку, та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на Зареєстрований номер телефону Клієнта, та/або за допомогою Системи ТАС24 - на розсуд Банку, а нового/зміненого тексту Тарифів - на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях Банку та/або на Офіційному сайті Банку. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник належним чином своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом 31.07.2024 року утворилась заборгованість в сумі 68598,81 грн., яка складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 28925,07 грн.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) - 38669,74 грн.; заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) - 1004,00 грн. (а/с 30-34). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~ На підставі вище викладеного та

Outcome: approved