Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 23 січня 2009 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем щодо місця проживання дітей не має. Зазначає, що сімейне життя не склалося, спільне господарство не ведуть, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, різні характери, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим. Позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заява про розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити. Від відповідачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 23 січня 2009 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копією паспорта № [NUMBER] (а.с. 11-13). Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався вказаним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved