Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №00-9292186 від 25 серпня 2023 у розмірі 15375,00 грн, 3 028,00 грн судового збору, 9 000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9292186, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених кредитним договором, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер телефону відповідача. Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, у [PERSON] виник обов`язок повернути надані кошти, сплатити проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором, однак остання у порушення умов кредитного договору кошти не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість. Між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Факторинг Партнерс» 10 квітня 2024 року укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №00-9292186 від 25 серпня 2023 року. Станом на день звернення до суду з позовом загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором №00-9292186 від 25 серпня 2023 року становить 15375,00 грн., з яких 5000, 00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10125, 00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на дату відступлення права вимоги, 250,00 грн - заборгованість за комісіями. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглядати справу без участі представника позивача та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, будучи повідомленою про розгляд справи належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Ухвалою суду від 04.11.2024, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9292186, який підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту - 5 000,00 грн (п.1.2. договору). Відповідно до п.1.3 договору строк дії кредитної лінії 120 днів, позичальник зобов`язаний повернути кредит 23 грудня 2023 року або достроково. Згідно з п.1.4.1 знижена процентна ставка становить 2,25 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та діє виключно за умови сплати процентів та застосовується з 1 по 20 день включно. Стандартна процентна ставка складає 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту починаючи з 21 дня користування кредитом (п.1.4.2 договору). Відповідно до п.1.5 договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 250,00 грн. У п.2.8 договору зазначено, що дата надання/видачі кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 5250,00 грн на банківський рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , яка зазначається у форматі [NUMBER], емітовану банком України. До укладення вказаного договору кредитної лінії, [PERSON] також надано паспорт споживчого кредиту, який містить всі істотні умови кредиту. Зі змісту додатку № 1 до кредитного договору №00-9292186 вбачається, що датою платежу по договору є 25 серпня 2023 року, сума кредиту - 5000,00 грн, проценти за користування кредитом - 14750,00 грн, комісія за надання кредиту - 250,00 грн, загальна вартість кредиту - 20000,00 грн. Зі змісту довідки про ідентифікацію вбачається, що [PERSON] , з якою укладено договір №00-9292186 від 25 серпня 2023 року направлено одноразовий ідентифікатор 92V03 на номер [NUMBER] 25 серпня 2023 року о 20:09:50. Договір №00-9292186 від 25 серпня 2023 року та додаток №1 до договору, підписані відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 92V03. З інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» за вих.№647/04 від 22 квітня 2024 року вбачається, що на сайті торговця KACHAY.COM.UA через платіжний сервіс «Platon» успішно проведено транзакції, зокрема, про перерахування 25 серпня 2023 року 5000,00 грн на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до додатку до інформаційної довідки вих.№647/04 від 22 квітня 2024 року позичальником, якому перераховані кошти 25 серпня 2023 року у сумі 5000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Отже, ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання перед [PERSON] за договором кредитної лінії виконало та надало кредит у сумі 5000,00 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача. Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути отримані кошти, на умовах та у строки, передбачені договором. ТОВ «Качай гроші» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) 10.04.2024 уклали договір факторингу №1-10042024 відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (п.2.1. договору). Згідно з п.2.2. договору факторингу, з дати відступлення права вимоги, клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно з реєстром боржників та набуває всіх прав за ним. Акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №1-1004202 підписаний клієнтом та фактором та скріплений їх печатками 10 квітня 2024 року. З реєстру боржників до договору факторингу №1-1004202 від 10 квітня 2024 року вбачається, що ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9292186 від 25 серпня 2023 року у розмірі 15375,00 грн., з яких 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10125,00 грн сума заборгованості за відсотками, 250,00 грн заборгованість за комісіями. Вказаний розмір заборгованості також підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 25 серпня 2023 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] договору кредитної лінії №00-9292186 та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 5000,00 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Також, позовна заява містить належні і допустимі докази на підтвердження того, що до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9292186 від 25 серпня 2023 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за договором кредитної лінії №00-9292186 від 25 серпня 2023 року складає 15375,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 10125,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 250,00 грн. заборгованість за комісіями. Нарахування процентів за користування кредитними коштами виданими в рамках кредитного договору, здійснювалось в межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. При цьому суд враховує, що розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги у межах стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредитної лінії №00-9292186 від 25 серпня 2023 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 15.02.2024 укладено договір про надання правової допомоги №15-02/2024, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в об`ємі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з заявкою на надання юридичної допомоги №39 від 01 липня 2024 року та актом №1 про надання юридичної допомоги від 08 липня 2024 року, вартість послуг Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» по супроводу примусового стягнення заборгованості із [PERSON] становить 9 000,00 грн. Копією платіжної інструкції №0446740000 від 15 липня 2024 року підтверджується сплата позивачем Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 100000,00 грн за надання правової допомоги згідно з договором №15-02/2024 від 15 лютого 2024 року. Від відповідача не надходило жодних заяв та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved