Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Представник заявника Коган Роман Вікторович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту батьківства. При цьому заявник посилається на те, що [INFO] , народилась [PERSON] та у графі «Батько» було записано [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 липня 1994 року, яке було видане Горностаївським відділом реєстрації актів Громадянського стану Херсонської області. На час народження заявника шлюб між матір`ю та батьком заявника не було зареєстровано, а тому відомості про батька було внесено на підставі ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на час народження Заявника. [INFO] , [PERSON] помер у віці 64 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серій [NUMBER] , яке було видане заявнику Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19 березня 2024 року. Також була виданий витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00044125148 від 19.03.2024, оскільки заявник була єдиною, хто займався похованням [PERSON] . Також наявна довідка без дати та номеру, яка видана на ім`я матері Заявника [PERSON] , про те, що [PERSON] визнаний батьком заявника. В свою чергу, дана довідка жодним чином не включена в реєстр актових станів та запис про батька заявника відповідає і свідоцтву про народження батько записаний зі слів матері. Заявник усе своє життя ідентифікувала себе донькою [PERSON] , оскільки мати розповідала їй, що через незначний час, після народження заявника її батько [PERSON] ( [INFO] ) покинув її з матір`ю, у зв`язку з чим мати заявника вирішила записати відомості про батька зі своїх слів, оскільки фактично вона залишилась матір`ю одиначкою. Таким чином відомості про батька були внесені зі слів як вказано у свідоцтві про народження, проте мати Заявника ніколи не заперечувала, що він є біологічним батьком заявника. Після смерті [PERSON] заявних звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірини Вікторівни для реєстраці спадкової справи, про що було видано Заявнику витяг про реєстрацію в Спалковому реєстрі. Оскільки [PERSON] не вписаний батьком у свідоцтві про народження заявника і відсутній відповідний актовий запис, для встановлення факту, що [PERSON] є біологічним батьком заявника, [PERSON] уклала договір з Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» про проведения генетичного дослідження складних біологічних об`єктів та проведення генетичного дослідження по встановленню спірного батьківства за розширеною панеллю доказів, у зв`язку з чим були посмертно відібрані біологічні зразки [PERSON] молекулярно-генетичного дослідження для встановлення батьківства. На вирішення експертизи було поставлене наступне питання: «Чи є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ?». 03 квітня 2024 року Комунальним закладом «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» було складено висновок експерта № 727-МГ, за результатами якого встановлено, що померлий [PERSON] . [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. У зв`язку з цим, представник заявника просив: - встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , громадянки України, РНОКПП: [NUMBER] , уродженки України, смт. Горностаївка Горностаївського (теп. Каховського) району Херсонської області; - внести зміни до актового запису № 54 від 27.07.1994 про народження [PERSON] , громадянки України, яка народився в смт. Горностаївка Горностаївського (теп. Каховського) району Херсонської області, Україна, 27.06.1994, а саме: у графі «Відомості про батька» зазначити прізвище батька « [PERSON] », ім`я батька « [PERSON] », по батькові батька « [PERSON] ». Інші відомості залишити без змін. У судовому засіданні предстаник заявника [PERSON] заяву підтримав та просив суд заяву задовольнити у повному обсязі. Представник Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко Ірина Вікторівна в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, клопотань не надала. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] народилась, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.1994, яке було видане Горностаївським відділом реєстрації актів Громадянського стану Херсонської області, де у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» зазначено [PERSON] . Прізвище заявника було змінено зі « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.12.2017. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.03.2024 Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис №973, що також підтверджується витягом з ДРАЦС громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00044125148 від 19.03.2024. Крім того, до матеріалів справи додано копію довідки без дати та номеру, яка видана на ім`я матері заявника [PERSON] , про те, що [PERSON] визнаний батьком заявника. Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до змістуст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 2ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно зі ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу(матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття). На момент звернення представника заявниці до суду з вищевказаною заявою, [PERSON] досягла повноліття. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України); доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст. 130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved