Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

31 травня 2024 року заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Островська Ганна Вікторівна, звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: договору від 21 липня 1992 року про продаж трикімнатної квартири [ADDRESS] , який завірений державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в Конотопському МБТІ 21 липня 1992 року за реєстраційним номером 6520. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що заявник [PERSON] звернулася до державного реєстратора права власності на нерухоме майно Шосткинської міської ради з приводу реєстрації квартири, однак у реєстрації їй було відмовлено, через розбіжність написання її по батькових вказаних в паспорті громадянина України та правовстановлюючому документі на квартиру. Заявник стверджує, що дана розбіжність зумовлена не правильним перекладом її по батькових з російської на українську мову. Так, її по батькові в паспорті громадянина України вказані як « [PERSON] », а у договорі продажу квартири « [PERSON] ». В інший спосіб встановити факт належності окрім звернення до суду\~ у заявника не має можливості, а встановлення даного факту потрібно заявнику для подальшої реалізації своїх прав на нерухоме майно. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Островська Г.В. не з`явилися. Від представника надійшла заява, в якій вона просить суд провести розгляд справи за відсутності сторони заявника, заявлені вимоги підтримують та просять задовольнити. (а.с.29) Представник заінтересованої особи: Шосткинської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії паспорту громадянина України, [NUMBER] , виданого 12 січня 2001 року Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народилася [INFO] в смт. Сахновщина Харківської області. Прізвище, ім`я, по батькові заявника на другій сторінці паспорта громадянина України зазначені російською мовою як « [PERSON] ». Зареєстроване місце проживання [PERSON] в паспорті громадянина України, вказане: [ADDRESS] (а.с.6-8) Як вбачається із фотокопії договору, посвідченого 21 липня 1992 року державним нотаріусом Шосткинської державної нотаріальної контори Даниленко Е.О., та зареєстрованого в реєстрі за №1.1753, цей договір укладено між «Шосткинське виробниче объеднання «Свема», в подальшому Продавець та « [PERSON] », в подальшому Покупець. Продавець продав, а Покупець купив квартиру, яку він займає, що складається з трьох житлових кімнат загальною площею 59,2 кв.м, в тому числі житловою 46,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] . Вищезгадана квартира продана за чотири тисячі триста десять карбованців. Продажна ціна встановлена оціночною комісією ВО «Свема», акт від 06 липня 1992 року. Вказаний в цьому документі житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований в Конотопському МБТІ за\~ (далі мовою оригіналу) [PERSON] , та записаний в реєстрову книгу №41 за реєстровим №6520 від 21 липня 1992 року. (а.с.13) Оціночний акт на продаж займаної квартири від 06 липня 1992 року, розташованої за адресою: [ADDRESS] , був складений на підставі заяви (далі мовою оригіналу) [PERSON] . (а.с.14) З вищевикладеного вбачається, що у договорі продажу квартири містяться розбіжності у написанні по батькових заявника з даними паспорту громадянина України. Так, в договорі продажу прізвище, ім`я, по батькові заявника вказані як « [PERSON] », тоді як її прізвище, ім`я, по батькові згідно паспорту громадянина України « [PERSON] ». На переконання суду вказана описка допущена в зв`язку з неправильним перекладом по батькові заявника з російської мови на українську мову. Оскільки російською мовою прізвище, ім`я, по батькові заявника згідно паспорта громадянина України « [PERSON] », збігається з прізвищем, ім`ям та по батьковими заявника зазначеними російською мовою в оціночному акті на продаж займаної квартири від 06 липня 1992 року та договорі продажу квартири в частині зазначення реєстрації квартири в Конотопському МБТІ. Крім того, зареєстроване місце проживання заявника [PERSON] збігається з адресою місця розташування квартири, щодо якої був укладений договір продажу від 21 липня 1992 року між ВО «Свема» та [PERSON] . Вказана обставина доведена заявником належними і достатніми доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із листом Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Крім того, згідно із п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Таким чином, беручи до уваги норми закону та, зважаючи на ті обставини, що встановлення факту належності вищезазначеного документу має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право володіння, користування та розпорядження майном, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню.

Outcome: approved