Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представник позивача звернулась 25.04.2024 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . Право на звернення до нотаріуса з приводу відкриття спадщини виникло з 06.06.2021 р. і закінчилось 06.12.2021 р. В зазначений законодавством строк 6 місяців, [PERSON] спадщину не прийняв, через відсутність в країні. Звернувся до нотаріуса 1 лютого 2022 р., пропустивши строк у два місяці. Поважність причин не прийняття спадщини в установений строк обумовлюється карантинними обмеженнями, котрі діяли по всій території України та інших держав. У зв`язку з пандемією короновірусу COVID-19, 11 березня 2020 р. КМ України прийняв постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19», якою на всій території України було запроваджено карантин. Лише 04 травня 2020 р. були внесені зміни до постанови КМ України від 11.03.2020 р. № 211 та пом`якшено карантинні обмеження, зокрема, з 11 травня 2020 р. дозволялось діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. При цьому Міністерство охорони здоров`я України через свій офіційний сайт роз`яснювало про необхідність навіть після 11 травня 2020 р. не відвідувати громадських місць, перебувати вдома та вирішувати иптання дистанційно. Оскільки позивач є пенсіонером з інвалідністю, відноситься до «групи ризику», то він дотримувався вказівок медичного відомства. Строк для прийняття спадщини сплив у період запровадженого карантину і ця обставина є поважною, оскільки не залежала від волі позивача. Брат позивача [PERSON] знав про те, що мати померла, але заяву про прийняття спадщини не подавав. Посилаючись на ст.ст.1216, 1266, 1268, 1269, 1272 ЦК України, представник просить визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] 06.06.2021 р. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Дацюк О.І. від 01.05.2024 р. справу передано на розгляд до Комунарського районного суду м.Запоріжжя на підставі ст.31 ЦПК України. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.06.2024 р. справу передано до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя на підставі ст.31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 р. справу передано в провадження судді Дмитрюк О.В. Ухвалою від 09.07.2024 р. відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.09.2024 р. 10.09.2024 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 11.10.2024 р. 11.10.2024 р. розгляд справи відкладено на 05.11.2024 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Від імені відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих\~позивачами письмових\~доказів судом\~встановлено,\~що [INFO] \~померла [PERSON] (а.с.7). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М. заведена спадкова справа № 03/2022 (а.с.39-65). 01.02.2022 р. до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся позивач [PERSON] (а.с.40). Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.12.2023 р. (а.с.5), [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку зі спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою\~статті 1269 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Як встановлено судом з наданої копії спадкової справи № 03/2022 стосовно майна померлої [PERSON] , позивач 01 лютого 2022 року звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом винесено постанову від 28 грудня 2023 року про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, оскільки заявником пропущений шестимісячний строк. Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливе за наявності таких умов: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №6121447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі №314/2550/17. Так, представник позивача зазначає, що поважною причиною пропуску для подання позивачем заяви про прийняття спадщини є те, що у 2021 року в Україні здійснювались заходи стосовно запобігання поширенню коронно вірусної хвороби COVID-19 та він, як особа похилого віку, виконував карантинні рекомендації, відповідально ставився до здоров`я своїх близьких та оточуючих, уникав скупчення людей, громадських місць та установ, що є об`єктивними обставинами, які створили [PERSON] перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Згідно з\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин, відповідно до\~статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінет Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2020 року №242 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин продовжено до 24 квітня 2020 року, постановою №291 від 22 квітня 2020 року - до 11 травня 2020 року, постановою №343 від 04 травня 2020 року - до 22 травня 2020 року, постановою №392 від 20 травня 2020 року - до 31 липня 2020 року, а постановою від 22 липня 2020 року №641 - з 01 серпня до 31 грудня 2020 року. В подальшому карантин на території України неодноразово продовжувався. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. У зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, вказані обставини також вплинули на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі №206/3473/20 (провадження №61-10735св21). Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Крім того, позивач, як спадкоємець першої черги (а.с.9) є єдиним спадкоємцем, який звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.\~\~Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша - третя\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями\~ст.81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач наведені позивачем обставини не спростував. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що необхідно визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved