Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, що атестат за №1037 міського технічного училища №20 м. Донецька, виданий [PERSON] фактично належить [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 23.07.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. 20.09.2024 року заявник [PERSON] звернулася до канцелярії суду з заявою, в якій просила суд здійснювати розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала в повному обсязі. 18.09.2024 року представник Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області Кіс А.В. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність. У зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 15.04.1983 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №240. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.04.1997 року Луганською сільською радою Мар`їнського району Донецької області. 16.01.2010 року заявник уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.01.2010 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області. 22.06.2023 року заявниця, на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Одеській області для нарахування стажу пенсії за віком, однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, що підтверджується рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №156050018815 від 29.06.2023 року. З зазначеного рішення вбачається, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано періоди: -роботи з 01.08.1991 року по 23.04.1999 року, оскільки в трудовій книжці дата наказу про прийняття на роботу не відповідає даті прийняття, що суперечить п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях; -навчання (згідно атестату №1037 від 18.07.1983 року), роботи, догляду за дитиною до досягнення трьох років (згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.07.1989 року), оскільки не надано документа, що підтверджує зміну прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того, під час розгляду документів було виявлено помилку, а саме в атестаті за №1037, виданому 18.07.1983 року міським технічним училищем №20 міста Донецька зазначено, що він виданий [PERSON] замість [PERSON] . З паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого 02.04.2022 року вбачається, що ім`я та по-батькові заявниці зазначено « [PERSON] ». Зазначений факт підтверджується також свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.01.2010 року виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Комінтернівського району Одеської області в якому прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] », а прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293\~ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6\~ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлений факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, щодо її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану, тощо). Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved