Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси через систему «Електронний суд» 27.06.2024 року надійшов позов [PERSON] до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення майнової шкоди у розмірі 24 124 грн. та моральної шкоди у розмірі 40 000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на сайті Import Parts позивач замовив автозапчастини у інтернет-магазині, що створений для організації дистанційного способу продажу товарів через Інтернет. Згідно Договору публічної оферти, оприлюдненого на сайті інтернет-магазину « [INFO] »: п.3.1. Продавець зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується сплатити та прийняти Товар на умовах цього Договору. Таким чином, скориставшись вказаним вище інтернет-магазином, Позивач звернувся до Відповідача-ФОП [PERSON] , із замовленням автозапчастин на суму 610 доларів США. Замовлений позивачем був товар, зокрема радіатор, номер запчастини в каталозі № 1571038021. Замовлення було сформовано 12.06.2023 року, на суму 11\~532 грн. (310 доларів США), та оплачено частково у розмірі 5 580 грн. (150 доларів США) на банківську картку ФОП [PERSON] . Наступний платіж за товар був внесений 26.07.2023 року у розмірі 7\~264 грн. (160 доларів США) на банківську картку ФОП [PERSON] . Замовлений позивачем був товар, зокрема панель номер запчастини в каталозі № 55405-60350. Замовлення було сформовано 31.07.2023 року, на суму 22\~560 грн. (600 доларів США), та оплачено частково у розмірі 11\~280 грн. (300 доларів США) на банківську картку фізичної особи ФОП [PERSON] . Для підтвердження замовлень зі позивачем через мережу «Viber» зв`язався представник магазину, [PERSON] , для уточнення деталей замовлення. Вся комунікація з Відповідачем велася виключно у даній мережі. Відповідачем було надано позивачу гарантію у співвідношенні 99%, що замовлення буде відправлено та доставлено позивачу. 24.06.2023 року, відповідач сповістив позивача про те, що панель, що була замовлена позивачем, була ним викуплена, та буде доставлена за місяць. 25.07.2023 року, відповідач сповістив позивача, що запчастина надійшла. Наступного дня, позивач надіслав відповідачу реквізити, для відправки йому товару. 01.09.2023 року, за проханням позивача, відповідач проінформував його, що замовлення затримується. 22.09.2023 року, на запитання позивача щодо замовлення, відповідач проігнорував позивача у мережі «Viber». Таким чином, у період з моменту формування замовлення до 15.01.2024 року включно, позивач очікував на доставку свого частково оплачуваного товару. Після сформованого замовлення та здійснення часткової оплати товару пройшло багато часу (період з червнясічень 2024 року), але замовлення так і не було відправлено, позивач запитав про стан свого замовлення в черговий раз отримавши від відповідача інформацію, щодо затримки товару, позивач запитав чи може він повернути кошти, на що відповідач відповів наступним чином: взагалі можеш, та вказав на неможливість це зробити в той час. В усі рази, коли Позивач був дезінформований Відповідачем щодо надходження товару, Відповідач наголошував на оплаті наступних платежів за товар, тож позивач вважає, що дані дії були здійсненні для відвернення уваги та ініціювання отримання оплати якомога швидше від Позивача. Також зазначає, що у переписці помітно, що Позивачу було обіцяно повернути гроші, однак цього так і не сталося, товар Позивач не отримав, а гроші не повернуто. Відтак, відповідачем було порушено права позивача у зв`язку з тим, що оплачений та замовлений товар не був переданий позивачу. Матеріали позову суддя отримала 01.07.2024 року. Ухвалою суду від 05.07.2024 року по справі відкрито провадження у спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 02.09.2024 року. У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 24.10.2024 року. У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 06.11.2024 року. У судове засідання 06.11.2024 року сторони не прибули, були повідомлені належним чином. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також не було надано. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 11.11.2024 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що на сайті Import Parts [PERSON] замовив автозапчастини у інтернет-магазині, що створений для організації дистанційного способу продажу товарів через Інтернет. Даний інтернет-магазин « [INFO] » на офіційному інтернет-сайті https://importparts.pro/ має право, відповідно до законодавства України, надавати право користування інтернет платформою ФОП та юридичним особам для реалізації товару. (а.с. 16) Згідно Договору публічної оферти, оприлюдненого на сайті інтернет-магазину « [INFO] »: п.3.1. Продавець зобов`язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов`язується сплатити та прийняти Товар на умовах цього Договору. Цей Договір регулює купівлю-продаж товарів в Інтернет-магазині, зокрема: -добровільний вибір Покупцем товарів в Інтернет-магазині; -самостійне оформлення Покупцем замовлення в Інтернет-магазині; -оплата Покупцем замовлення, оформленого в Інтернет-магазині; -обробка та доставка замовлення Покупцю у власність на умовах цього Договору. (а.с. 17) Позивачем був замовлений наступний товар, зокрема радіатор, номер запчастини в каталозі № 1571038021. Для підтвердження замовлень на суму 610 доларів США з позивачем через мережу «Viber» зв`язався представник магазину, [PERSON] , для уточнення деталей замовлення, надання рахунків для оплати товарів, що підтверджується наявними в матеріалах справи скріншотами переписки позивача з відповідачем (а.с. 9-13) Замовлення було сформовано 12.06.2023 року та оплачено частково\~у розмірі\~5\~580\~грн. на банківську картку ФОП [PERSON] № [NUMBER] у АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Дана інформація підтверджується копією квитанції з банку № 139743455 від 12.06.2023 року. (а.с. 14) Наступний платіж за товар позивачем був внесений 26.07.2023 року у розмірі 7 264 грн.\~на банківську\~картку ФОП\~ [PERSON] № [NUMBER] у АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Дана інформація підтверджується копією квитанції з банку № 144400132 від 26.07.2023 року. (а.с. 13) Таким чином судом встановлено, що станом на 26.07.2023 року позивачем товар, а саме радіатор, номер запчастини в каталозі № 1571038021, був оплачений на загальну суму 12\~844 грн. Позивачем також був замовлений товар, зокрема панель номер запчастини в каталозі № 55405-60350. Замовлення було сформовано 31.07.2023 року та оплачено частково\~у розмірі\~11\~280 грн. (300 доларів США) на банківську картку фізичної особи ФОП [PERSON] № [NUMBER] у АТ КБ "ПРИВАТБАНК". Дана інформація підтверджується копією квитанції з банку № 144802822 від 31.07.2023 року. (а.с. 15) Зазначене не було спростовано відповідачем. Таким чином, скориставшись вказаним вище інтернет-магазином, Позивач звернувся до Відповідача-ФОП [PERSON] , із замовленням автозапчастин на загальну суму 24\~124 грн. Після сформованого замовлення та здійснення часткової оплати, замовлення не було відправлено позивачу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. В даному випадку застосуванню підлягають норми цивільного законодавства, які регламентують виникнення цивільних прав і обов`язків на підставі саме договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У наведеній статті законодавцем також визначено наступне: послуга діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; продавець суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", або іншими документами. Статтею 2 Закону України «Про захист прав споживачів» обумовлено, що законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Права та обов`язки споживачів визначені ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» укладення договору на відстані відбувається за допомогою засобів дистанційного зв`язку: телекомунікаційних мереж, поштового зв`язку, телебачення, інформаційних мереж, зокрема Інтернет (ст.ст. 1, 13 цього Закону). Згідно зі\~ст.\~7\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»,\~якщо інше\~не передбачено\~договором,\~укладеним на\~відстані,\~продавець повинен\~поставити споживачеві товар протягом прийнятного строку, але не пізніше тридцяти днів із моменту одержання згоди споживача на укладення договору. У разі неможливості виконання договору через відсутність замовленого товару продавець повинен негайно повідомити про це споживача, але не пізніше тридцяти днів з моменту одержання згоди споживача на укладення договору. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені ч.ч. 5-9 ст. 12 цього Закону. Згідно ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до\~ст.\~21\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів»\~крім інших\~випадків порушень\~прав споживачів,\~які можуть\~бути встановлені\~та доведені\~виходячи з\~відповідних положень\~законодавства у\~сфері захисту\~прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530, 624 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтями 611, 615, 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлений договором або законом, або розірвання договору. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання або змінювати його умови. Договір, який є чинним (дійсним), має обов`язкову силу не лише для сторін. Ним повинні керуватися й органи, які вирішують спори між сторонами цього договору, захищаючи їхні права та інтереси. Виходячи з аналізу норм даної статті йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Тобто, у даному випадку, відповідач істотно порушив умови договору, а саме: відповідачем не було надано позивачу замовлений товар. Позивач станом на дату розгляду справи не отримав зазначений товар, який був оплачений ним відповідно до наданих квитанцій, а також позивачем не було отримано жодної компенсації його вартості зі сторони відповідача. Згідно ч. 1 ст. 644 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Згідно ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності. З матеріалів справи судом встановлено, що оплачений позивачем товар, відповідачем не був відправлений у обговорений між сторонами строк, крім того згідно ст. 704 ЦК України також не був відправлений у розумні строки. Зазначене також не було спростовано відповідачем. Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Таким чином судом встановлений факт порушення прав позивача зі сторони відповідача невиконанням договору, а тому з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода на користь позивача у розмірі 24\~124 грн., яка була сплачена позивачем за товари, які не було отримано станом на дату розгляду справи. Щодо вимоги\~про відшкодування\~моральної шкоди\~у розмірі\~40\~000\~грн. суд дійшов наступного висновку. У відповідності до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Вимога щодо\~відшкодування моральної\~шкоди позивачем\~обґрунтована тим, що внаслідок ненадання замовленого товару позивачу було завдано моральної шкоди, яка виявилася в душевних стражданнях, погіршенні самопочуття та стану здоров`я в цілому, постійним перебуванням позивача в нервовій та психологічній напрузі, в стані постійного стресу. Після даної події у позивача збільшився обсяг повсякденних проблем, які необхідно було вирішити, чим було порушено внормований ритм життя. Він змушений був перетерпіти дискомфорт, незручності та переживання, що в свою чергу негативно вплинуло на його продуктивність праці, погіршились сімейні стосунки та стан морального здоров`я, пов`язаного з переживанням та пошуком шляхів вирішення проблеми. Зазначені обставини відповідачем не спростовано належним чином. Суд погоджується з тим, що позивач у зв`язку з невиконанням відповідачем умов за договором купівлі-продажу, зазнав моральних страждань, у вигляді перебуванням позивача в нервовій та психологічній напрузі, в стані постійного стресу. З огляду на вказане, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, передбачені ст. 3 ЦК України, суд вважає достатнім розмір стягнення моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Таким чином, суд дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності, надав їм належну оцінку, дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо стягнення сплачених коштів та часткове обґрунтованість щодо моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Стаття 22 Закону України "Про захист прав споживачів" підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. Оскільки позов задоволено частково на 53,21 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно - в сумі 644,48 грн.

Outcome: partial