Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказав, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.10.2007 року [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 26.01.1980 року Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.08.1997 року Шевченківською сільською Радою Кілійського району Одеської області. Після смерті спадкодавця, залишилося спадкове майно, яке складається з : - земельної частки (паю) в КСП «Україна» в розмірі 2.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0077320, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 28.01.1997 року. На момент смерті матері, разом з нею проживала лише позивач, яка фактично вступила в управління спадковим майно. Між тим, при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документа на нерухоме майно. В зв`язку з зазначеним позивач просив суд: - встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] : - земельної частки (паю) в КСП «Україна» в розмірі 2.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0077320, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 28.01.1997 року; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право власності на земельну частку (пай) в КСП «Україна» в розмірі 2.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0077320, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 28.01.1997 року в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 02.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №48 від 20.05.1959 року, /а. с. 9/. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 26.01.1980 року Шевченківським сіль ЗАГС Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.01.1980 року, актовий запис № 2 від 26.01.1980 року, /а. с. 7/ Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0077320, виданого 28.01.1997 року Головою Кілійської районної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Кілійської райдержадміністрації від 23.09.1996 року № 404, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі. Вартість земельної частки (паю) становить 14100 гривень, /а. с. 8/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.08.1997 року Шевченківською сільською Радою Кілійського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 66 від 28.08.1997 року, /а. с. 10/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 1092/01-16 від 07.10.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не відкривалась, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 78602722 від 03.10.2024 року. Та відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 78602734 від 03.10.2024 року відомості в Спадковому реєстрі відносно [PERSON] , як заповідача відсутня. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] земельної частки (паю) в КСП «Україна» в розмірі 2.9 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0077320, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 28.01.1997 року. За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року\~«Про колективне сільськогосподарське підприємство»\~колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання\~ землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~ Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.\~ Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~ Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved