Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, 19.07.2023 року між АТ «СК «Країна» та ТОВ «АССА ПП» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 276668. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «CITROEN», державний номерний знак « [NUMBER] ». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 12.10.2023 о 14:16 у місті Київ, на вул. Новопирогівська 56, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «CITROEN», реєстраційний номер « [NUMBER] » та транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ТОВ «АССА ПП» звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «Країна» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 68745.00 грн. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування АТ «СК «Країна» було відшкодовано шкоду Страховою компанією Відповідача у розмірі 50 788.03 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 17956,97 грн. Таким чином у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого Позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «СК «Країна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 17956,97 грн. Ухвалою судді від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти заочного розгляди справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. З заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Представник третьої особи до суду не з`явився, \~про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-які пояснення або заперечення щодо позову не надходили. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19.07.2023 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та товариством з обмеженою відповідальністю «АССА ПП» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 276668, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору з 20 липня 2023 року по 19 липня 2024 року. (а.с.15). 12 жовтня 2023 року в місті Києві на вул. Новопирогівська 56, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «CITROEN», реєстраційний номер « [NUMBER] » та транспортного засобу «RENAULT», реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановою Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/22353/23 від 09 листопада 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. У постанові зазначено, що 12.10.2023 року о 14 год. 16 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено», реєстраційний номер [NUMBER] , в м. Києві по вул. Новопирогівській 56 на території промислової зони, під час руху заднім ходом не переконався що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Сітроен», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався позаду нього, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУПАП.(а.с.12) 12.10.2023 року ТОВ «АССА ПП» звернувся до АТ «СК «Країна» із повідомленням про настання страхового випадку № 11405/23, в якому повідомили про ДТП 12 жовтня 2023 року (а.с.8). 13 жовтня 2023 року АТ «Страхова компанія «Країна» складено акт огляду транспортного засобу «CITROEN», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.16-18). 16 жовтня 2023 року ТОВ «АССА ПП» звернувся до АТ «СК «Країна» із заявою на виплату страхового відшкодування №11473/23, в якій просили виплату страхового відшкодування провести на рахунок СТО - ТОВ «АВТОПАССАЖ». (а.с.9). Відповідно до рахунку № П_СчТ038337 від 16 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Citroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , склала 68745.00 грн. (а.с.19). Відповідно до страхового акту № 99-94/72352/2.1.5.1 від 08 листопада 2023 року, складеного АТ «Страхова компанія «Країна», розмір страхового відшкодування становить 68745,00 грн. (а.с. 20). Страхове відшкодування у розмірі 68745,00 грн. виплачене позивачем на користь ТОВ «АВТОПАССАЖ», що підтверджується платіжною інструкцією № 4088 від 08 листопада 2023 року на суму 68745,00 грн. (а.с. 21). Згідно виписки від 09 вересня 2024 року, ПрАТ «УПCK» здійснило виплату страхового відшкодування на користь АТ «СК «Країна» у розмірі 50788,03 грн. (а.с.22). Сума страхового відшкодування АТ «СК «Країна» становить 68745,00 грн., а сума страхового відшкодування ПрАТ «УПCK» становить 50788,03 грн. Відповідно, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 17956,97 грн. АТ «СК «Країна» вживалися заходи досудового врегулювання спору, а саме 09 вересня 2024 року на адресу відповідача була направлена претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу. Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом сума боргу відповідачем не відшкодована. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди). Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями ст. 5, п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, підлягають обов`язковому страхуванню. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до п.38.1.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Матеріалами справи доведено, що страхувальник сплатив страхове відшкодування потерпілому, у зв`язку з чим набув право вимоги до заподіювача шкоди. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. У зв`язку з чим до АТ «СК «Країна» перейшло право вимоги до [PERSON] на підставі ст. 993 ЦК України - в порядку суброгації. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає відшкодуванню саме відповідачем, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved