Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

У травні 2024 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на дочку [PERSON] , [INFO] , на користь її матері [PERSON] з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до її повноліття; зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на сина [PERSON] , [INFO] , на користь його матері [PERSON] з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до його повноліття (Документ сформований в системі «Електронний суд» 20.05.2024). В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] [PERSON] зазначає, що [PERSON] (надалі - Позивач) має двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] та сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.05.2012 року (справа No2012/3479/2012) з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 12 квітня 2012 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . Крім того, судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2021 року (справа No643/2020/21) з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2021 року на сина [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] . Отже, на даний час позивач має сплачувати аліменти на користь відповідачів на двох дітей в сукупності 7/12 частин з усіх видів заробітку, що становить більше 1/2 частини доходів позивача. Крім того, у позивача не збалансовані аліментні платежі, оскільки донька [PERSON] , отримує вдвічі більше аліментів, аніж син [PERSON] . Позивач офіційно працює поліцейським в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області та має в середньому заробітну плату в розмірі 53 645 грн. Також Позивач має на утриманні та проживає разом з непрацездатною дружиною [PERSON] , у зв`язку з пологами 12.10.2021 року. Також, на утриманні Позивача є інші діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мати яких є [PERSON] . Батько дітей [PERSON] та [PERSON] не забезпечує своїх дітей, тому позивач на повному утриманні має дружину разом з трьома дітьми, тим самим є значне фінансове навантаження, а також погіршення майнового стану. Позивач вимушений був брати кредитні кошти. Сума заборгованості станом на 22.04.2024 року за кредитними коштами складає - 96 978 грн. 38 коп. Отже, враховуючи незбалансовані аліментні платежі на двох відповідачів, наявність непрацездатної дружини, наявність на утриманні інших дітей, наявність кредитної заборгованості, а отже погіршення майнового становища позивача, вважає за можливе збалансувати аліментні платежі та зменшити до рівня 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) позивача на двох дітей, тобто по 1/6 на кожну дитину. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.05.2024, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.05.2024, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14.08.2024, відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 14.08.2024, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача \~\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, зазначила, що підстави для зменшення аліментів відсутні. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що\~свідчать наявні\~у матеріалах\~справи докази,\~а саме\~конверти з\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,\~ про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відзив на позов не надіслала. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] з 09.08.2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 29.11.2021 Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ № 643/20201/21, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиктвого мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.11.2021 року та до повноліття дитини; стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 227,00 грн. Згідно копій свідоцтв про народження, [PERSON] має синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] . З довідки-розрахунку Богодухівського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління міністерств юстиції від 31.07.2023 №13569, вбачається, що [PERSON] має заборгованість перед [PERSON] зі сплати аліментів на дітей [PERSON] та [PERSON] за період з 20.12.2021 по 31.07.2023 у розмірі 73093,33грн. 01.05.2024 [PERSON] та [PERSON] отримали посвідчення багатодітної сім`ї [NUMBER] , до складу якої входять діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Предявлення цього посвідчення має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Також сторонами не оспорювалось, що у позивача [PERSON] є дитина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 травня 2012 року у справі № 2012/3479/2012 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 12 квітня 2012 року і до досягнення донькою повнолітнього віку. Як вбачається з довідки ГУ НП в Харківській області № 349 від 18.04.2024 про доходи [PERSON] , в період з квітня 2023 року по березень 2024 року останньому нараховано заробітну плату у розмірі 643749,33, за винятком утримань та аліментів становить 449347,45грн. Як вбачається з довідки ГУ НП в Харківській області № 350 від 18.04.2024 про доходи [PERSON] , в період з квітня 2023 року по березень 2024 року останнім сплачено аліменти на користь [PERSON] у розмірі 155139,66грн. З довідки Акціонерного товариства «Приватбанк» від 22.04.2024 вбачається, що [PERSON] має заборгованість перед Банком у загальному розмірі 96\~978,38 грн. На підтвердження витрат на лікування дітей представником позивача надано копії медичних документів дитини [PERSON] та направлення КНП «Міська дитяча поліклініка №13» ХМР на консультації. Як вбачається з копій паспортів для виїзду за кордон та копії договору оренди квартири у перекладі з польської на українсько мову, відповідач [PERSON] разом із дочкою [PERSON] виїхали до Республіки Польща, де [PERSON] орендує квартиру за 2997,24 злотих в місяць. Також представником відповідача [PERSON] [PERSON] надано копії медичної документації [PERSON] , у перекладі з Польської на українському мову та копії електронних направлень до спеціалізованої клініки. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан, оскільки сукупний розмір аліментів які стягуються з нього на двох дітей складає 58,33 % його доходу. Також у нього на утриманні знаходяться дружина та її діти, та наявні кредитні зобов`язання. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доводи\~\~ [PERSON] про те, що він сплачує аліменти на двох дітей у розмірі що перевищує половину його заробітку (доходу), та аліментні платежі незбалансовані, не є підставами для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, оскільки сукупний розмір аліментів, що стягуються (можуть стягуватися) з [PERSON] на утримання обох дітей у примусовому порядку, не перевищує розмір відрахувань, встановлених\~статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження». Так, згідно із частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Суд критично ставиться до тверджень позивача про погіршення його матеріального стану, оскільки згідно наявної в матеріалах справи довідки про доходи Головного управління НП в Харківській області, зменшення доходу позивача не вбачається, а наявність у [PERSON] кредитних зобов`язань не є підтвердженням погіршенням майнового становища позивача. Доводи [PERSON] про те, що він несе витрати на лікування дітей, суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] витрачав на лікування грошові кошти, придбавав ліки, що суттєво вплинуло на його матеріальний стан. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від\~22серпня 2022року у справі № 712/6313/21. Суд вважає, що доказами наявними в матеріалах справи, погіршення матеріального стану позивача не доведено. Крім того, посилання позивача на те, що він також має на утриманні непрацездатну дружину та двох її дітей, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того забезпечення дітей [PERSON] від попереднього шлюбу покладається на їх батьків, а не на позивача. Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від\~28травня 2021рокуу справі № 715/2073/20. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір. Таким чином, [PERSON] належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed