Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

23.04.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 24.04.2024 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 29.04.2024 року до канцелярії суду, надійшла заява позивача та позовна заява в новій редакції. 07.05.2024 року надійшла відповідь щодо реєстрації місця проживання відповідача. 07.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 01.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 23.10.2024 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, [INFO] у сторін народився син [PERSON] , однак у листопаді 2020 року відповідачка пішла з дому, залишивши дитину на виховання позивачу та більше не цікавилась життям сина. Відповідачка не займається дитиною, не цікавиться його здоров`ям, не надає матеріальної допомоги, з грудня 2021 року аліменти не сплачує. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача.У зв`язку з даними обставинами він змушений звернутися до суду. Позивач, повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлена належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця реєстрації, у судове засідання, не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, відзив не подала, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи, повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. [INFO] народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 22.04.2020 року зроблено відповідний актовий запис за № 49 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини є позивач [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с. 12). Згідно витягу з реєстру територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , з 28.04.2020 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.03.2024 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з своїми синами [PERSON] та [PERSON] . Вихованням дітей займається батько самостійно. (а.с. 15). Крім того, згідно акту від 25.03.2024 року, [PERSON] , зареєстрована з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , але разом з сином не проживає, від його народження, його вихованням не займається, матеріально не підтримує (а.с. 16). Згідно з характеристикою № 182/19-09 від 25.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , у батьківській хаті. Неодружена, має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Характеризується негативно. (а.с.17). Крім того, згідно з довідкою №10099 від 19.04.2023 року державного виконавця, встановлено заборгованість по аліментам станом на 01.04.2023 року у розмірі 16821 грн. по виконавчому листу № 506/878/21 від 22.12.2021 року, виданого Красноокнянським районним судом Одеської області, про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього - сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.18). Згідно довідки №01-12/24 від 26.03.2024 року КЗДО «Сонечко», мати [PERSON] , контакту із ЗДО не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вихователями закладу не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину приводить до ЗДО і забирає батько (а.с. 19). Як вбачається з довідки №357 від 28.03.2024 року КНП «Окнянською багатопрофільною лікарнею» [PERSON] , самостійно дбає та слідкує за здоров`ям малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та займається його лікуванням. Мати [PERSON] , з листопада 2020 року жодного разу не відвідувала лікарню з сином (а.с.20). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть однакову відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: не цікавиться сином, не виявиляє бажання бачити дитину, спілкуватися з нею. Єдиною рідною особою, яка про неї піклується - лише батько. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області № 13-07/315 від 07.10.2024, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , так як [PERSON] не приймає участі у вихованні сина, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Тому, на думку органу опіки та піклування, позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини /а.с.53/. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved