Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , звернулася в суд з позовом до Тячівської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині, що стосується встановлення плати за користування земельною ділянкою. В позовній заяві представник зазначив, що предметом даного спору є визнання незаконним та скасування рішення Тячівської міської ради Закарпатської області №1830 від 02.02.2023 року, а саме в частині, що стосується ставки орендної плати за користування [PERSON] земельною ділянкою, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865,68 гривень. Представник зазначив, що з інформаційної довідки №377069323 від 02.05.2024 року вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на праві власності належить Тячівській міській раді Закарпатської області. Рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області №1830 від 02.02.2023 року вирішено надати [PERSON] у користування на умовах оренди, терміном на 5 років, земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0, 4122 га, вартістю 2 738 656, 80 грн. за плату в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273 865,68 гривень, яке станом на дату подання позову є чинним. Також представником вказано на те, що після надходження позивачці оскаржуваного рішення, в неї склалося враження, що таке носить по відношенню до неї дискримінаційний характер. [PERSON] , проаналізувавши для себе веб-сайт Тячівської міської ради, дійшла до висновку, що в період 2014 2024 роки жодним іншим фізичним та юридичним особам не відводилися земельні ділянки за видом використанням «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» (код КВЦПЗ 03.07) з встановлення орендної плати в розмірі 10% від затвердженої нормативної грошової оцінки землі. Окрім цього, позивач також встановила, що Тячівською міською радою не ухвалювався нормативно-правовий акт з приводу визначення порядку чи диференціації встановлення ставок орендної плати на земельні ділянки комунальної власності, а індивідуально-правові акти з приводу останнього ухвалюються свавільно, на розсуд сесії міської ради, тобто без дотриманням принципів адміністративної процедури, пропорційності, обґрунтованості та належного урядування. Як наслідок, після надходження пропозиції міської ради на предмет укладення договору оренди землі позивач від вчинення такого правочину відмовилася, поза як в такому випадку в неї вже б виникнув договірний обов`язок сплачувати орендну плату в непомірно великому розмірі, що в 3,3 рази перевищує мінімально встановлену ставку Податковим кодексом України. Відповідно, цивільний інтерес позивача в даному спорі полягає у приведенні оскаржуваного рішення, в частині визначення розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, у відповідність до норм та положень законодавства України, зокрема антидискримінаційних норм, що суттєво зменшить належні нею до сплати суми орендної плати за період з 02.02.2023 року по 31.03.2024 року включно, а також дозволить їй належним чином врегулювати договірні відносини з цього приводу з Тячівською міською радою, а саме укласти договір оренди землі на справедливих та рівних із іншими суб`єктами умовах. [PERSON] вважає що оскаржуване рішення Тячівської міської ради в частині визначення розміру орендної плати в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі є незаконним та призводить до створення для позивача нерівних умов у конкуренції порівняно з іншими особами, яким Тячівська міська рада надає в оренду земельні ділянки, оскільки такі дії сприяють збільшенню витрат, пов`язаних зі сплатою оренди за земельну ділянку, а відтак подорожчанню продукції, умов ведення господарювання (використання) та зменшенню рівня прибутковості при використанні нею земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Вказав на те, що з відповіді Тячівської міської ради вбачається, що встановлення орендної плати в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки обґрунтовано вимогами статті 288 Податкового кодексу України, рішенням постійної депутатської комісії Тячівської міської ради та рішенням депутатів міської ради під час розгляду даного питання та голосування за його прийняття. Разом з цим, у вказаному адвокатському запиті, адвокатом Ільницьким М.П. також була запитувана інформація щодо отримання копій рішень сесії Тячівської міської ради за 2023 рік, згідно яких щодо комунальних земельних ділянок, які передають в оренду фізичним та юридичним особам, відведених для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ - 03.07) встановлені ставки орендної плати в розмірі 3%, 4%, 5%, 6%, 7%, 8%, 9%, 10%, 11%, 12% від затвердженої нормативної грошової оцінки землі. Проте, як зазначено у відповіді Тячівської міської ради №05-26/613 від 19.04.2024 року, надання копії запитуваних документів не можливе в силу ст.14 Закону України «Про захист персональних даних», так як в них містяться відомості про фізичних осіб, поширення яких можливе лише за їх згодою. Відповідно, відмова у наданні вказаної інформації є грубим порушенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Закону України «Про доступ до публічної інформації». Однак, в ході підготовки позову, адвокатом Ільницьким М.П. проведений аналіз відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в ході якого встановлено наступне: рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області №2071 від 13.07.2023 року (копія додається) вирішено надати громадянці [PERSON] у користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] (кадастровий номер 2124410100:09:001:014, площею 0, 2598 га, вартістю 1426925,52 гривень за плату в розмірі 5% від затвердженої грошової оцінки землі; рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області №879 від 22.09.2016 року (копія додається) вирішено надати громадянину [PERSON] у користування на умовах оренди терміном на 3 роки земельну ділянку розташовану у [ADDRESS] , площею 0,0966 га, вартістю 163065,12 гривень за плату в розмірі 3% від затвердженої грошової оцінки землі; рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області №4276 від 27.08.2014 року (копія додається) вирішено надати ТзОВ «РОСТОК» у користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,3000 га за плату в розмірі 5% від затвердженої грошової оцінки землі; рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області №830 від 15.07.2021 року (копія додається) вирішено надати громадянину [PERSON] на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку, розташовану у межах населеного пункту на території Тячівського району Закарпатської області (кадастровий номер 2124410100:10:001:0258) в [ADDRESS] , площею 0,1779 га, вартістю 678901,98 гривень за плату в розмірі 6% від затвердженої грошової оцінки землі. Поза тим, адвокатом Ільницьким М.П. також встановлено, що станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення, органом місцевого самоврядування не ухвалено, а по території за місцезнаходженням ділянки не був чинним, нормативно правовий акт щодо порядку визначення та ставок орендної плати за землі комунальної власності територіальної громади, згідно положень Податкового та Бюджетного кодексів України. Таким чином, відсутність будь-яких правил, положення чи методики визначення ставок орендної плати чи хоча б матеріалів опрацювання заяви [PERSON] компетентними постійними комісіями міської ради поставило позивача у залежність від суб`єктивних чинників та факторів, а саме дозволило ухвалити спірне рішення із свавільним змістом, тобто без належного обґрунтування та без врахування індивідуального становища позивача, місця розташування, площ та характеристик комунальної ділянки, якої воно стосується. Відсутність єдиних ставок орендної плати (або їх фіксованого виразу, відповідно до виду функціонального призначення (використання) земель) дало можливість Тячівській міській раді Закарпатської області суб`єктивно визначати розміри ставок орендної плати для кожного з вищезазначених суб`єктів окремо. Такі дії суперечать нормам конкурентного законодавства, свідчать про дискримінацію, так як створюють суб`єктам господарювання та іншим особам нерівні умови діяльності порівняно з конкурентами, які діють на одному товарному ринку. Рішення Тячівської міської ради від 02.02.2023 року №1830 в частині встановлення орендної плати в розмірі 10% від затвердженої нормативної грошової оцінки землі, не розкриває мотиви його ухвалення, не обґрунтоване та не є вичерпним в мотивації. Із викладеного вище вбачається, що визначаючи ставку орендної плати для позивача, міська рада, як суб`єкт владних повноважень, маючи дискреційні повноваження щодо цього, повинна керуватися, в першу чергу, приписами статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, оскаржуване рішення Тячівської міської ради, в частині встановлення ставки орендної плати від затвердженої нормативної грошової оцінки землі, повинно бути не лише законним, а й передбачуваним (прогнозованим), справедливим, оскільки цивільне законодавство, яке регулює його діяльність й визначає повноваження, в основі своїй ґрунтується на засадах: неприпустимості свавільного позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституції України та законом; справедливості, добросовісності та розумності тощо. Просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Тячівської міської ради Закарпатської області №1830 від 02.02.2023 року в частині, що стосується встановлення плати за користування ділянкою, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865, 68 гривень в рік, стягнути з Тячівської міської ради Закарпатської області на користь [PERSON] сплачений судовий збір та витрати за надану професійну правничу допомогу в розмірі 21211,20 гривень. Представник відповідача Тячівської міської ради надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги, викладені в ній позивачем, не підлягають задоволенню, оскільки вони є необґрунтованими, а обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, що підтверджується наступним. Так, рішенням шістнадцятої (позачергової) сесії восьмого скликання друге пленарне засідання Тячівської міської ради №1830 від 02.02.2023 року, яке на даний час є чинним, на підставі заяви [PERSON] надано у користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2124410100:10:001:0194, площею 0.4122 га, вартістю 2738856,80 гривень за плату 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865.68 гривень в рік для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Два примірники зазначеного рішення на підставі довіреності отримав [PERSON] , про що свідчить його підпис на примірнику, наявному в міській раді. На підставі вказаного рішення, 07.03.2023 року між орендарем [PERSON] та орендодавцем Тячівською міською радою підготовлено договір оренди землі №04/07-09 та запропоновано орендарю підписати та провести його державну реєстрацію, який з боку орендаря станом на 22.05.2024 року не підписаний та у встановленому порядку не зареєстрований, оскільки орендар всіляко ухиляється від його підписання та реєстрації, і як наслідок безоплатно використовує земельну ділянку комунальної власності. Відповідно до п.40 договору оренди землі № 04/07-09 від 07.03.2023 року цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Ухилення від укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки з боку [PERSON] зафіксовано листами Тячівської міської ради №05-26/1356 від 25.09.2023 року та №05-38/1812 від 27.12.2023 року про вжиття заходів щодо підписання договору оренди земельної ділянки №04/07-09 від 07.03.2023 року та повідомлення міську раду. Крім того, [PERSON] після отримання двох примірників рішення сесії №1830 від 02.02.2023 року та розроблення договору оренди земельної ділянки жодних претензій щодо процентної ставки грошової оцінки, до міської ради не пред`являла. Розмір орендної плати рішенням сесії Тячівської міської ради визначено відповідно до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, згідно якого розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області; 288.5.2. не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Частинами 1, 2 статті 59 вказаного Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Відповідно до пунктів 5.1-5.3 Регламенту Тячівської міської ради восьмого скликання, затвердженого рішенням першої сесії восьмого скликання Тячівської міської ради №3 від 11.11.2020 року Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на пленарному засіданні після їх обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Регламентом. Рішення ради може прийматися без обговорення на пленарному засіданні, якщо жоден з депутатів не наполягає на цьому. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім передбачених законодавством випадків, в яких рішення приймаються таємним голосуванням (прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень міського голови та обрання і звільнення секретаря ради). Результати поіменного голосування підлягають обов?язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід?ємною частиною протоколу сесії. Поіменне голосування здійснюється депутатами особисто в залі засідань за допомогою електронної системи для голосування. Крім того, будь-які питання, в тому числі, що стосуються земельних відносин попередньо виносяться на розгляд постійної депутатської комісії. Відповідно до пункту 11.4 Регламенту Тячівської міської ради восьмого скликання постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Отже, з врахуванням наведеного, будь-яке рішення, перед винесенням його на розгляд пленарного засідання, попередньо обговорюється на засіданні постійної депутатської комісії ради. Мало того, питання безоплатного використання земельної ділянки [PERSON] було предметом ревізії бюджету Тячівської територіальної громади та окремих питань фінансово-господарської діяльності, проведеної ревізорами Західного Офісу Держаудитслужби в Закарпатській області. Згідно висновку Західного Офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, викладеного в акті ревізії від 29.01.2024 року №130720/01, у зв`язку з безоплатним використанням [PERSON] земельної ділянки комунальної власності, місцевим бюджетом не отримано станом на 30.09.2023 року кошти в сумі 304848.13 гривень. Доводи позивача щодо незаконності рішення Тячівської міської ради в частині визначення розміру орендної плати за землю нічим не доведені і ґрунтуються на припущеннях, що дане рішення носить дискримінаційний характер щодо неї відносно інших орендарів. Розмір орендної плати визначено на підставі затвердженої нормативно-грошової оцінки, розмір та законність якої ніким не оскаржувався і сумніву не піддавався. Просить суд відмовити в задоволенні позовні заяви [PERSON] до Тячівської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині, що стосується встановлення плати за користування земельною ділянкою. Представник позивача [PERSON] адвокат Ільницький М.П. подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не є релевантними щодо предмету спору посилання відповідача на відсутність у позивача претензій щодо затвердженої нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, її розміру та законності обчислення. Такі доводи не стосуються предмету спору, оскільки предметом спору є дискримінація відповідачем позивача в ході визначення останньому розміру ставки орендної плати за земельну ділянку, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0, 4122 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Жодної згадки щодо спірності такої оцінки земель позовна заява не містить. [PERSON] вважає, що оскаржуване рішення Тячівської міської ради в частині визначення розміру орендної плати на рівні 10% від затвердженої грошової оцінки землі є незаконним та призводить до створення для позивача нерівних умов у порівнянні з іншими особами, яким Тячівська міська рада надає в оренду земельні ділянки з аналогічним цільовим призначенням та/або видом використання, оскільки такі дії сприяють збільшенню витрат, пов`язаних зі сплатою оренди за земельну ділянку, а відтак подорожчанню продукції, умов ведення господарювання (використання) та зменшенню рівня прибутковості при використанні нею земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . На спростування таких доводів відзив на позовну заяву не містить жодних аргументів. Представник позивача також вважає безпідставним посилання відповідача на обставини не укладення [PERSON] договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0, 4122 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Дійсно, станом на 31.05.2024 року позивач такі договори оренди із відповідачем не підписала, а запропоновані до підписання редакції відхилила. Водночас, така поведінка мотивована саме з її незгодою з визначеною пленарним засіданням сесії відповідача ставкою орендної плати в розмірі 10%, як такою що є несправедливою, необґрунтованою та дискримінаційною. Про такі обставини прямо вказується у позовній заяві. Натомість позивач не звертався до суду із вимогами щодо визнання такого договору оренди укладеним, переддоговірний спірний чи визначення спірних моментів запропонованого до укладення договору оренди землі із позивачем не з`ясував, інших заходів, на захист стверджуваного ним порушеного права не вжив. Однак, важливо зазначити, що предметом даного спору є визнання незаконним та скасування рішення Тячівської міської ради Закарпатської області № 1830 від 02.02.2023 року саме в частині, що стосується встановлення плати за користування ділянкою, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865,68 гривень в рік. Відтак, наведені відповідачем судження щодо ухилення [PERSON] від укладення та реєстрації договору оренди земельної ділянки не мають жодного відношення до предмету розгляду справи №307/1914/24 та не співвідносяться з підставою позову у даній справі. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення (стаття 19 КАС України). Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Із вказаного вбачається, що визначення відповідачем завищеної та несправедливої ставки орендної плати на земельну ділянку, по якій розташоване нерухоме майно, призвело до порушення прав позивача на таку земельну ділянку, що свідчить про приватноправовий характер відносин і вказує на необхідність розгляду такого спору в порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін спору. Як наслідок, позивач робить висновок, що відповідна ситуація взаємовідносин позивача та відповідача є унікальною, а позивач дійсно зазнав дискримінації з боку відповідача. Відтак, представник позивача вбачає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] адвокат Ільницький М.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити. Представник відповідача Тячівської міської ради Дьолог Я.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 2 травня 2024 року за №377069323 власником земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, зазначено територіальну громаду Тячівської міської ради Закарпатської області. Рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 2 лютого 2023 року за №1830 надано [PERSON] у користування на умовах оренди, терміном на 5 років, земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, вартістю 2738656,80 грн. за плату в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865,68 грн. в рік, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 27 травня 2014 року за №4276 надано ТОВ «Росток» у користування на умовах оренди, терміном на 5 років, земельну ділянку, кадастровий номер 2124410100:04:001:0011, площею 0,3000 га, вартістю 377130 грн. за плату в розмірі 5% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 18856,30 грн. в рік, для комерційного використання (будівництва АЗС). Рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 13 липня 2023 року за №2071 надано [PERSON] у користування на умовах оренди, терміном на 5 років, земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:09:001:0014, площею 0,2598 га, вартістю 1426925,52 грн. за плату в розмірі 5% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 71346,28 грн. в рік, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 22 вересня 2016 року за №879 надано [PERSON] у користування на умовах оренди, терміном на 3 років, земельну ділянку, кадастровий номер 2124410100:10:001:0302, площею 0,0966 га, вартістю 163065,12 грн. за плату в розмірі 3% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 4891,95 грн. в рік, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 15 липня 2021 року за №830 надано [PERSON] у користування на умовах оренди, терміном на 5 років, земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0258, площею 0,1779 га, вартістю 678901,98 грн. за плату в розмірі 6% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 40734,12 грн. в рік, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. В заяві [PERSON] , поданої Тячівському міському голові, зазначено, що він діє по довіреності від імені [PERSON] , та просить надати договір оренди земельної ділянки, площею 0,4122 га., розташованої в [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194. В договорі оренди землі від 22 січня 2024 року за №02/07-09, в якому міститься підпис тільки представника Тячівської міської ради як орендодавця земельної ділянки та відсутній підпис орендаря [PERSON] , зазначено, що орендодавець надає в оренду, в строкове та платне користування земельну ділянку, загальною площею 0, 4122 га, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, згідно рішення шістнадцятої (позачергової) сесії восьмого скликання (друге пленарне засідання) Тячівської міської ради від 02.02.2023 року за №1830 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. В акті прийому-передачі земельної ділянки, площею 0,4122 га, розташованої за адресою [ADDRESS] , відповідно до договору оренди земельної ділянки від 22 січня 2024 року, в якому міститься підпис тільки представника Тячівської міської ради як орендодавця земельної ділянки та відсутній підпис орендаря [PERSON] , зазначено, що Тячівська міська рада передає, а [PERSON] приймає земельну ділянку площею 0,4122 га для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, відповідно до рішення шістнадцятої (позачергової) сесії восьмого скликання (друге пленарне засідання) Тячівської міської ради №1830 від 02.02.2023 року. З листів Тячівської міської ради №05-26 від 26.09.2023 року та №05-38 від 27.12.2023 року вбачається що Тячівською міською радою вживалися заходи щодо підписання договору оренди земельної ділянки орендарем [PERSON] з метою необхідності провести державну реєстрацію договору оренди у встановленому законом порядку. В повідомленні Західного офісу держаудитслужби Управління Західного офісу держаудитслужби в Закарпатській області про усунення виявлених порушень за від 14 лютого 2024 року за №130720-13/357/2024 зазначено про необхідність забезпечити відшкодування недоотриманих міським бюджетом доходів на загальну суму 304848,13 гривень [PERSON] шляхом проведення претензійно-позовної роботи із стягнення коштів чи обравши інший спосіб реалізації права на повернення коштів, а також забезпечити відповідно до норм статті 206 Земельного кодексу України укладання договору оренди землі, по якій допущено безоплатне використання [PERSON] . В листі Тячівської міської ради від 20 вересня .2024 року за №05-26/1277 зазначено, що станом на 2023 рік ставка орендної плати на земельну ділянку комунальної власності, кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0.4122 га, в розмірі 10% від затвердженої нормативної грошової оцінки землі обгрунтовано вимогами ст.288 Податкового кодексу України, рішенням постійної депутатської комісії Тячівської міської ради та рішенням депутатів міської ради під час розгляду даного питання та голосування за його прийняття. Відповідно до ч.10.1, 10.2 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. До місцевих зборів належать: збір за місця для паркування транспортних засобів; туристичний збір. Орендна плата за землю до місцевих податків і зборів не відноситься, а отже рішення міської ради про встановлення та визначення розмірів процентної ставки орендної плати не приймалося, оскільки при визначенні ставки орендної плати за землю міська рада керується вимогами ст.288 Податкового кодексу України. Рішенням шістнадцятої (позачергової) сесії восьмого скликання друге пленарне засідання Тячівської міської ради №1830 від 02.02.2023 року, яке на даний час є чинним, на підставі заяви [PERSON] надано у користування на умовах оренди терміном на 5 років земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2124410100:10:001:0194, площею 0.4122 га, вартістю 2 738 856.80 грн. за плату 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865.68 грн. в рік для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На підставі вказаного рішення, 07.03.2023 року між орендарем [PERSON] та орендодавцем Тячівською міською радою підготовлено договір оренди землі №04/07-09 та запропоновано орендарю підписати та провести його державну реєстрацію, який з боку орендаря станом на 22.05.2024 року не підписаний та у встановленому порядку не зареєстрований, оскільки орендар всіляко ухиляється від його підписання та реєстрації, і як наслідок безоплатно використовує земельну ділянку комунальної власності. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач звернулася в суд з позовом до Тячівської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині, що стосується встановлення плати за користування земельною ділянкою. За змістом частин 1 та 2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. За змістом ч.1 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Спеціальним законом, який регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Як встановлено статтею 14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.17 Закону України «Про оренду землі» об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пункту 288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. За приписами п.п.288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, не може бути меншою за розмір земельного податку 3% їх нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12% нормативної грошової оцінки. В судовому засіданні встановлено, що позивачкою [PERSON] запропонований їй Тячівською міською радою договір оренди земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, вартістю 2738656,80 грн., укладений не був, у зв`язку з її не згодою плати за її користування в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865,68 грн. в рік, встановленої рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 2 лютого 2023 року за №1830, посилаючись на те, що відповідачем Тячівською міською радою Закарпатської області іншим особам надавалися в оренду земельні ділянки за меншою відсотковою ставкою плати за її використання. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно до\~частин 1,\~2,\~4\~ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією. Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями. Відповідно до\~частин 1\~та 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. За змістом ч.1 ст.2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» цим законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Згідно ч.1 ст.15 цього Закону передбачено, що антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнаються: 1) заборона або перешкоджання створенню нових підприємств чи здійснення підприємництва в інших організаційних формах у будь-якій сфері діяльності, а також встановлення обмежень на здійснення окремих видів діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію певних видів товарів; 2) пряме або опосередковане примушення суб`єктів господарювання до вступу в асоціації, концерни, міжгалузеві, регіональні чи інші форми об`єднань або здійснення узгоджених дій концентрації суб`єктів господарювання в інших формах; 3) пряме або опосередковане примушення суб`єктів господарювання до пріоритетного укладення договорів, першочергової поставки товарів певному колу споживачів чи першочергового їх придбання у певних продавців; 4) будь-яка дія, спрямована на централізований розподіл товарів, а також розподіл ринків між суб`єктами господарювання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи закупівель або за колом споживачів чи продавців; 5) встановлення заборони на реалізацію певних товарів з одного реґіону країни в іншому або надання дозволу на реалізацію товарів з одного реґіону в іншому в певному обсязі чи за виконання певних умов; 6) надання окремим суб`єктам господарювання або групам суб`єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції; 7) дія, внаслідок якої окремим суб`єктам господарювання або групам суб`єктів господарювання створюються несприятливі чи дискримінаційні умови діяльності порівняно з конкурентами; 8) дія, якою встановлюються не передбачені законами України заборони та обмеження самостійності підприємств, у тому числі щодо придбання чи реалізації товарів, ціноутворення, формування програм діяльності та розвитку, розпорядження прибутком. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Оцінивши в сукупності докази, суд приходить до висновку, що відповідач Тячівська міська рада Закарпатської області, приймаючи рішення від 2 лютого 2023 року за №1830, яким надано позивачу [PERSON] у користування на умовах оренди, терміном на 5 років, земельну ділянку, розташовану у [ADDRESS] , кадастровий номер 2124410100:10:001:0194, площею 0,4122 га, вартістю 2738656,80 грн. за плату в розмірі 10% від затвердженої грошової оцінки землі, що становить 273865,68 грн. в рік, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, діяла в межах наданих їй повноважень. Доводи позивача та його представника з посиланням на додані до позовної заяви та досліджені в судовому засіданні письмові докази: рішення Тячівської міської ради Закарпатської області від 27 травня 2014 року за №4276, рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 13 липня 2023 року за №2071, рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 22 вересня 2016 року за №879, рішенням Тячівської міської ради Закарпатської області від 15 липня 2021 року за №830, що відповідач Тячівська міська рада створив для позивача нерівні умови у конкуренції порівняно з іншими особами, яким відповідач надав земельні ділянки в оренду за меншими процентними ставками від затвердженої грошової оцінки землі, суд вважає безпідставними, оскільки на підставі вказаних рішень та укладених на підставі них договорів оренди земельних ділянок відповідача в основному відбулася передача в оренду земельних ділянок іншим особам за меншими процентними ставками в інший період, в інших місцях, ніж була надана земельна ділянка позивачу та строк дії договорів, на який земельні ділянки були надані, у двох осіб вже закінчився. З урахуванням\~викладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що взадоволенні позову [PERSON] до Тячівської міської ради Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині, що стосується встановлення плати за користування земельною ділянкою, слід відмовити. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed