Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Яблунівка, в особі Яблунівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [INFO] її рідного дядька [PERSON] ( [INFO] ) за законом. Після смерті дядька, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини. Їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, проте свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , відмовлено, через відсутність правовстановчого документу. Листом №702/02-14 від 22.08.2024 року Нотаріус відмовила позивачу в оформлені спадкових прав та роз`яснила право звернутися до суду. З відповіді Прилуцького МБТІ вбачається, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано за спадкодавцем, проте підтверджено технічні характеристики вказаного житлового будинку та оформлено технічний паспорт. В зв`язку з вищевикладеним, позивач вимушена звернутися до суду за захистом свого права, оскільки вона єдиний спадкоємець за законом, має право на успадкування всіх прав та обов`язків, які належали спадкодавцю на день його смерті в тому числі і право власності на житловий будинок, який зазначений в технічному паспорті. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке було відкладено до 25 жовтня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05 листопада 2024 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, проте згідно письмової заяви адвокат Дуденок О.О. просить суд розглянути справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують, судові витрати просить не стягувати. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте згідно письмової заяви просить суд розглянути справу без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі, підтримують та просять задовольнити. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до статті 4\~ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст.5\~ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст.12, 81\~ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов належить задовольнити з наступних підстав. [INFO] в м. Прилуки Прилуцького району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2021 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . У відповідності до копії заяви №140 від 28 квітня 2022 року спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] є його рідна племінниця [PERSON] . Згідно копії заяви №142 від 28 квітня 2022 року [PERSON] , являючись спадкоємицею за законом, відмовляється від прийняття спадщини на спадкове майно після смерті рідного брата - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно копії заяви №141 від 28 квітня 2022 року [PERSON] , являючись спадкоємцем за законом, відмовляється від прийняття спадщини на спадкове майно після смерті рідного дядька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78800484 від 18.10.2024, відносно [PERSON] інформація відсутня. Родинні відносини\~між [PERSON] та [PERSON] підтверджується відповідними документами наявними в матеріалах справи. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2022 року, [PERSON] успадкувала після смерті рідного дядька [PERSON] , земельну ділянку площею 5,6850га, кадастровий номер 7424188200:05:000:0259, що розташована на території Сергіївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області. Проте, листом від 22 серпня 2024 року за №702/02-14, державний нотаріус Другої прилуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодько О.Є., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті рідного дядька, [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчує право власності про належність цього майна спадкодавцеві. При цьому, судом встановлено, що згідно копії довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №1640 від 14 серпня 2024 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Відповідно до Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, зареєстрована адреса: [ADDRESS] з усіма технічними характеристиками даного житлового будинку, що є предметом позову. Будинок збудований в 1952 році. Згідно технічної інвентаризації станом на 05.08.2024 за адресою: [ADDRESS] , знаходяться: житловий будинок під літ. А1, прибудова під літ. а1, ганок під літ. а2. Загальна площа становить 47.7 кв.м, житлова площа 21,5 кв.м. Надвірні будівлі: сарай під літ. Б1, сарай під літ. б2, сарай під літ. В1, гараж під літ. б1, погріб під літ. Пг1, колонка під літ. К1. Відповідно до виписки із погосподарської книги за 2021-2025 роки с.Сергіївка Сергіївської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, згідно записів у погосподарській книзі №3 за 2021-2025 роки, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [INFO] . Рік побудови 1952. Загальна площа 47,7м2. Житлова площа 21,5м2. Кількість житлових кімнат 1. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день її смерті або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Вирішуючи питання про законність набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, за положенням ст.376 ЦК України треба враховувати те, що право власності на нерухоме майно може бути визнано за особою лише за умови, що таке будівництво не є самочинним у розумінні ст. 376 ЦК України та ст.38 Закону України від 17 лютого 2011р. «Про регулювання містобудівної діяльності». Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 листопада 2014р. у справі №6-135цс14. Відповідно до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України, який діяв на час здійснення будівництва будинку, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому, глава 10 «Особиста власність» цього Кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. Крім того, відповідно до п.6 ч.2 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР» затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року передбачалося, що державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. В сільській місцевості оформлення будинків здійснювалося шляхом запису у погосподарській книзі сільської ради після закінчення будівництва. Тобто, Інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті рідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] . За життя йому належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що інших спадкоємців за законом судом не встановлено, тому позов про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved