Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між [PERSON] та [PERSON] в період з червня 2022 по лютий 2023 року склались близькі стосунки. Від даних стосунків Позивачка завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON] . Відповідач відмовився подати в орган реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, тому запис про батька дитини був проведений зі слів матері. У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 30 серпня 2023 року, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №170, батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . При цьому, запис про батька дитини вчинено на підставі ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері. Тому просить, ухвалити рішення, яким визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , який народився [INFO] в м. Миколаєві, свідоцтво про народження серія [NUMBER] , актовий запис про народження №170, складений 30 серпня 2023 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата видачі 31 серпня 2023 року. Внести зміни до актового запису №170 від 30 серпня 2023 року, складеного Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження дитини [PERSON] , який народився [INFO] в м. Миколаєві, та записати батьком дитини [PERSON] . Стягувати із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, та закінчуючи досягненням повноліття дитини. В підготовчому судовому засіданні судом була призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Представник позивача подала заяву про слухання справи за відсутності позивача, та просила зменшити позовні вимоги в частині стягнення аліментів. Відповідач подав заяву про слухання справи за його відсутності та задоволення позову. Судом встановлено, що Між [PERSON] та [PERSON] в період з червня 2022 по лютий 2023 року склались близькі стосунки. Від даних стосунків Позивачка завагітніла та [INFO] народила сина [PERSON] . Відповідач відмовився подати в орган реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, тому запис про батька дитини був проведений зі слів матері. У свідоцтві про народження дитини серії [NUMBER] від 30 серпня 2023 року, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №170, батьком дитини записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . При цьому, запис про батька дитини вчинено на підставі ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Статтею 121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно зі ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могли дізнатися про своє батьківство. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 вказаної постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved