Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гобечія І.Т., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 146 480,83 грн. майнової та 40 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 20.12.2023 року в [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Master», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та належного позивачу автомобіля «Volkswagen Passat», н/з [NUMBER] , внаслідок якої транспортний засіб, власником якого є позивач, зазнав механічних пошкоджень. Постановою Буського районного суду Львівської області від 19.01.2024 р. у справі № 943/2457/23 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а належний позивачу автомобіль був застрахований в ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FA-00294125, згідно з п. 2.12 якого позивач переуступив на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» своє право вимоги до страхової компанії, що є страховиком цивільної відповідальності транспортного засобу, яким заподіяно шкоду. На виконання умов цього Договору ПрАТ «Страхова група «ТАС» виплатило позивачу 160 000,00 грн. страхового відшкодування, тобто в максимальному розмірі страхової суми, передбаченої Договором. Відповідно до Звіту № 287/24 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу цього транспортного засобу рівна його ринковій вартості у непошкодженому стані та становить 564 480,83 грн., а ринкова вартість такого у пошкодженому вигляді складає 258 000,00 грн., тобто різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної автомобілю позивача і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тобто сума збитків, що не покрита виплатою страховика складає 146 480,83 грн. Позивач зазначає, що вказані обставини заподіяли йому моральну шкоду, спричинили суттєвий дисбаланс у житті, зокрема, щодо можливості належного забезпечення побутових потреб сім`ї та вплинули на виконання його трудових обов`язків. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити. 08.08.2024 року відкрито провадження у справі, запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву. Позивач в судове засідання не прибув, належно та вчасно був повідомлений про день, час, місце розгляду справи. Адвокат Гобечія І.Т. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, у якій повідомив, що позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належно, у встановленому законом порядку, повідомлявся про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, від нього не надходила заява про відкладення розгляду справи та не подавався відзив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2023 року в [ADDRESS] , водій [PERSON] керував автомобілем марки «Рено мастер», н/з [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Фольксваген пасат» н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Буського районного суду Львівської області від 19.01.2024 р. у справі № 943/2457/23 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль, яким керував відповідач був застрахований у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що підтверджується інформацією з офіційного сайту МТСБУ, а належний позивачу автомобіль - у ПрАТ «Страхова група «ТАС» згідно Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № FA-00294125 та полісу серії АР № 6894590, чинність якого підтверджена інформацією з офіційного сайту МТСБУ. За умовами пункту 2.12 Договору № FA-00294125 позивач, як страхувальник, переуступив на користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» своє право вимоги до страхової компанії, що є страховиком цивільної відповідальності транспортного засобу, яким заподіяно шкоду. 07.02.2024 р. Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виплатило позивачу згідно Договору № FA-00294125 від 20.07.2023 р. страхове відшкодування у розмірі 160 000,00 грн., що є максимальним. Відповідно до Звіту № 287/24 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ТзОВ АК «Експерт-Сервіс», вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу цього транспортного засобу рівна його ринковій вартості у непошкодженому стані та становить 564 480,83 грн., тоді як ринкова вартість такого у пошкодженому вигляді складає 258 000,00 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної автомобілю позивача, і здійсненим на його користь ПрАТ «Страхова група «ТАС» страховим відшкодуванням, тобто сума збитків, що не покрита виплатою страховика складає 146 480,83 грн. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, що містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому, обов`язок доказування наявності чи відсутності вини заподіювача в спричиненні шкоди покладається на відповідача, в той час, коли позивач повинен довести наявність такої шкоди та її розмір. Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особами, відповідальність яких застрахована є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Буського районного суду Львівської області від 19 січня 2024 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування», в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За положеннями пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України). Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, сформовано висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 146 480,83 грн., що є різницею між завданим позивачу матеріальним збитком та виплаченим йому страховим відшкодуванням. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позов також підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». У постанові Верховного Суду від 10.02.2021 р. у справі № 761/24143/19 про стягнення моральної шкоди сформовано наступний правовий висновок, відповідно до якого прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі ч.2 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди. Судом встановлено, що винними діями відповідача позивачу завдано шкоду, оскільки останній керуючи транспортним засобом порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем, в якому перебував позивач та його дружина. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини, спричинених протиправною поведінкою відповідача фізичних та душевних страждань позивача щодо нього самого та його дружини, яка перебувала в автомобілі під час дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої позивач був позбавлений можливості користуватись автомобілем, докладав зусиль для оформлення страхової виплати, а відповідач в свою чергу не відшкодував заподіяну шкоду в добровільному порядку, більше того, відмовив у цьому, відтак суд вважає прийнятим моральної шкоди в сумі 40 000 грн. В порядку статтей 133 та 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження (5 000,00 грн.), в тому числі послуги з огляду ТЗ та складання акту (500,00 грн.), в загальному розмірі 5 500,00 грн., що підтверджені актом прийому-передачі виконаних робіт № 287\\24 від 31.01.2024 р., підписаним між позивачем та ТзОВ «АК» «Експерт-Сервіс», а також судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved