Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

30 травня 2024 року представник позивача, адвокат Левченко В.П. звернувся до суду з позовом [PERSON] до Світловодського ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області ПСМУ МЮ (м. Дніпро) про скасування обтяження накладеного Світловодською міською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 14 липня 2005 року за № 2182979 у виді заборони на житловий будинок, який належить [PERSON] , та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову посилається на те, що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 28 жовтня 2000 року є власником житлового будинку [ADDRESS] . У квітні 2024 року [PERSON] стало відомо, що на вказаний житловий будинок 14 липня 2005 на підставі постанови Світловодського ВДВС серії АЕ 313589 від 08 липня 2005 року накладено арешт. 22 квітня 2024 року позивачка звернулась до Світловодського ВДВС із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, проте отримала відмову, оскільки виконавчі провадження щодо боржника [PERSON] знищено та не можливо перевірити підстави завершення виконавчих проваджень. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. З огляду на те, що у відповідача не збереглися відомості (документи) про вчинену заборону на відчуження нерухомого майна, що належить позивачці, відновити виконавче провадження неможливо, вказана заборона має бути скасована за рішенням суду. Ухвалою від 03 червня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку\~ст.178 ЦПК України, не скористався.\~ \~ \~ \~ Позивач в судове засідання не з`явився. 07 жовтня 2024 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився.\~Про день,\~час та\~місце розгляду\~ справи\~повідомлений належним\~чином. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [PERSON] [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 28\~жовтня 2000\~року є власником житлового будинку [ADDRESS] .(а.с.6,7) Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме: житловий будинок [ADDRESS] , Світловодською міською державною нотаріальною конторою 14 липня 2005 року, на підставі постанови Відділу ДВС Світловодського МРУЮ серії АЕ №313598 від 08 липня 2005 року, зареєстроване обтяження у виді арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 2182979).(а.с.8) Згідно інформації Світловодського відділу\~державної виконавчої\~служби в\~Олександрійському районі\~Кіровоградської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) №20875 від 23 квітня 2024 року, встановлено, що виконавче провадження, на підставі якого було накладено арешт на вказаний житловий будинок знищено, у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а інформація до електронного реєстру внесена не була. Та рекомендовано [PERSON] для зняття арешту за № 2182979 від 14 липня 2005 року звернутись до суду.(а.с.9) Судом встановлено, що підставою для накладення арешту на житловий будинок позивача була постанова державного виконавця Світловодського ВДВС Федоренко Ю.О. від 08 липня 2005 року, видана на підставі виконання рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області №1-300 від 10 грудня 2004 року, оскільки рішення суду не було виконано добровільно. З матеріалів кримінальної справи №1-300/2004 встановлено, що вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2004 року засуджено неповнолітнього [PERSON] , 1987 року народження за ч.2 ст.186 КК України та вирішено стягнути з [PERSON] , [PERSON] , як законного представника неповнолітнього обвинуваченого, на користь [PERSON] 530 гривень матеріальної шкоди та на користь [PERSON] 1000 гривень матеріальної шкоди. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як роз`яснено п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" № 5 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не можу бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Нормами ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Таким чином, відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий лише за рішенням суду. Отже, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Під час судового розгляду судом не встановлено необхідності в збереженні накладеного арешту, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, на виконанні в органах державної виконавчої служби не перебуває та знищене у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а тому позов слід задовольнити. Наслідком звільнення майна з-під арешту є зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved