Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у вересні 2024 року звернулася до суду із заявою про встановлення фактуналежності правовстановлюючого документу особі, а саме, що свідоцтво про право власності на квартиру (будинок), видане 11 березня 1994 року Мурованською орендною пересувною механізованою колоною № 3 та зареєстроване Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 1 за №100, належить їй, [PERSON] . Свою заяву мотивує тим, що їй, [PERSON] , на праві особистої приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке видане 11 березня 1994 року Мурованською орендною пересувною механізованою колоною № 3 та зареєстроване Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 1 за №100. Вказує, що вона, [PERSON] , 28.05.2024 звернулась до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації квартири в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73453243 від 03 червня 2024 рок через наявність виправлення в її імені у вказаному свідоцтві про право власності на квартиру. Стверджує, що при видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 11.03.1994, в такому була допущена помилка у її імені, яка тепер перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Вважає, що є всі підставити встановити юридичний факт, як наслідок задовольнити її заяву. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 18 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 11.11.2024. Заявниця в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак вона подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначили, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (арк. спр. 22). Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань не подавали. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки в судове засідання учасники процесу не з`явились, а тому, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявниці та представників заінтересованих осіб, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, а також подану заявницею заяву про розгляд справи у її відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України. Відповідно до п. 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, Згідно з статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно із частиною шостою статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 22 листопада 1999 року. Із вказаного паспорта також вбачається, що 29 жовтня 1968 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] . Зареєстроване місце проживання заявниці по [ADDRESS] (арк. спр. 3-4). Із копії свідоцтвапро право власності на квартиру (будинок), яке видане 11 березня 1994 року Мурованською орендною пересувною механізованою колоною № 3 та зареєстроване Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 1 за №100, вбачається. що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної власності гр. " [PERSON] ". Прізвище, і м`я та по батькові заповнене вручну. Окрім цього, в останній літері імені міститься виправлення (арк. спр. 5). Із копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] вбачається, що така зареєстрована Львівським МБТІ на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у Реєстрову книгу 1 за № 100 від 11 березня 1994 року, та знаходиться у власності громадянки [PERSON] , тобто заявниці. Технічний паспорт видано 02.11.1993 Львівським МБТІ (арк. спр. 6-9). Із копії рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73453243 від 03 червня 2024 року вбачається, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, розглянувши заяву від 28 травня 2024 року, відмовив у проведенні реєстраційних дій за заявою, оскільки подане заявником свідоцтво про право власності містить необумовлні виправлення та дописки, що не дає змоги однозначно тлумачити його зміст (арк. спр. 10). Таким чином, судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на квартиру (будинок), яке видане 11 березня 1994 року Мурованською орендною пересувною механізованою колоною № 3 та зареєстроване Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 1 за №100, була допущена помилка у імені заявниці, яка тепер перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Встановити іншим способом факт належності правовстановлюючого документа інакше як рішенням суду неможливо. При цьому суд звертає увагу, що документи не втрачені, а лише у таких є розбіжності, які неможливо виправити у позасудовому порядку. Тобто з врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, приходжу до висновку, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявниці [PERSON] .

Outcome: approved