Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Позивач звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (далі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») про стягнення грошових коштів, у якому просила стягнути з відповідача на її користь грошову суму, сплачену за Попереднім договором № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт» від 28.11.2021, у розмірі 73 469,17 грн., яка складається із: суми основного боргу - 62 740,00 грн.; 3% річних - 2 702,10 грн.; інфляційних втрат - 7 366,61 грн., а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 28.11.2021 між нею та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» був укладений Попередній договір № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався у термін з 22 по 32 тижні вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в Медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в в інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта в обсязі та на умовах, передбачених Договором та Додатками до нього, у відповідності з існуючими стандартами медичної допомоги. На виконання умов договору позивачем була здійснена оплата вказаних послуг у сумі 62 740,00 грн. У зв`язку з воєнними діями позивач [INFO] була змушена народжувати дитину в іншому медичному закладі, тож жодних послуг від ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», передбачених договором, вона не отримувала. 14.06.2022 позивач звернулась до відповідача з заявою про повернення грошових коштів. 27.07.2022 ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» надіслав електронну відповідь, у якій зазначив, що відповідач не відмовляється від своєї відповідальності, проте зможе повернути грошові кошти після закінчення форс-мажорних обставин. 13.06.2022 позивач направила на адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» претензію з вимогою повернути грошові кошти, однак до теперішнього часу відповідачем сплачені за Попереднім договором № 302П/11/2021 від 28.11.2021 кошти не повернуто, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 19.02.2024 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 18.03.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Зазначив, що 28.11.2021 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем було укладено Попередній договір № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався у термін з 22 по 32 тижні вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в Медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в в інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта. Разом з тим, позивачем оплата авансового платежу у розмірі, вказаному у п. 1.4 попереднього договору не здійснювалась. Посилання позивача на те, що нею на адресу відповідача направлялась будь-яка претензія не підтверджується належними доказами. 16.05.2024 [PERSON] подав до суду позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, у якому просив стягнути на свою користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти, сплачені ним за Попереднім договором № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Стандарт» від 28.11.2021 у розмірі 62 740,00 грн. В обґрунтування вказаного позову зазначив, що 28.11.2021 між його дружиною [PERSON] та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» був укладений Попередній договір № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт». На виконання вказаного договору ним було сплачено грошові кошти у сумі 62 740,02 грн. У зв`язку з воєнними діями позивач [PERSON] була змушена народжувати дитину в іншому медичному закладі, тож жодних послуг від ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», передбачених договором, вона не отримувала. 14.06.2022 [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про повернення грошових коштів. 27.07.2022 ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» надіслав електронну відповідь, у якій зазначив, що не відмовляється від своєї відповідальності, проте зможе повернути грошові кошти після закінчення форс-мажорних обставин. 13.06.2022 [PERSON] направлено на адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» претензію з вимогою повернути грошові кошти, однак до теперішнього часу відповідачем сплачені за Попереднім договором № 302П/11/2021 від 28.11.2021 кошти не повернуто. Таким чином, станом на день звернення з вказаним позовом ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» безпідставно зберігає його грошові кошти, у зв`язку з чим він звернувся з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 19.07.2024 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів - прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, а також постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 08.08.2024 на адресу суду надійшов відзив представника ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, в якому останній визнав вимоги третьої особи з [PERSON] частково з наступних підстав. Зазначив, що 28.11.2021 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та [PERSON] було укладено Попередній договір № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», відповідно до умов якого відповідач (медичний заклад) зобов`язався у термін з 22 по 32 тижні вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в Медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта. 01.12.2021 третьою особою [PERSON] з АТ «Універсал Банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту, згідно якого на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» було перераховано грошові кошти у якості авансового платежу за попереднім договором від 28.22.2021 у сумі 58 222,72 грн. Введення воєнного стану в Україні стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», що унеможливило виконання обов`язків за попереднім договором, укладеним з [PERSON] 28.11.2021, основний договір так і не був укладений у строки, визначені у попередньому договорі, будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. З 06.03.2022 ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», у зв`язку з введенням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, було вимушене призупинити свою роботу до 01.09.2022. З урахуванням викладеного, оскільки відповідачем не надано медичних послуг [PERSON] , обумовлених попереднім договором, основний договір з пацієнтом не укладався, а у якості авансового платежу відповідачем від [PERSON] за попереднім договором отримано 58 222,72 грн., саме вказана сума підлягає поверненню третій особі з самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON] . Крім того, посилаючись на незадовільний майновий стан, представник відповідача просив розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Ухвалою суду від 09.09.2024 задоволено клопотання представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про витребування доказів; витребувано в Акціонерного товариства «Універсал Банк» інформацію щодо суми наданого [PERSON] кредиту, а також суми, перерахованої банком на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» згідно з кредитним договором за послугою «Покупка частинами», укладеного 01.12.2021 між [PERSON] та АТ «Універсал Банк»; Закрито підготовче провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилась про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову позивача. Щодо позовної заяви третьої особи зазначила, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» визнає позовні вимоги частково у сумі 58 222,72 грн. Крім того, просила розстрочити виконання рішення на 12 місяців. Вислухавши представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Судом встановлено, що 28.11.2021 між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та позивачем [PERSON] було укладено Попередній договір № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», відповідно до умов якого сторони приймають на себе зобов`язання у термін з 22 по 32 тижні вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в Медичному закладі або афілійованих закладах) або з 32 по 34 тиждень вагітності пацієнта (у разі спостереження вагітності в в інших медичних закладах) укласти договір про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», на умовах якого пацієнт зможе отримати від медичного закладу кваліфіковану медичну допомогу, яка полягає у ведення пологів пацієнта. Пунктом 1.4 передбачений авансовий платіж у сумі 62 740,00 грн., який зараховується в рахунок оплати ціни послуг Медичного закладу за Основним договором. Пунктом 1.13 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами, діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за Попереднім договором. Відповідно до п. 1.8 у разі відмови пацієнта або медичного закладу від укладання Основного договору, у термін, передбачений п. 1.1 Попереднього договору, зобов`язання за Попереднім договором припиняються, при цьому грошові кошти сплачені в якості авансового платежу підлягають поверненню медичним закладом пацієнтові протягом 5 робочих днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги. Позивач зверталася до відповідача з заявами про повернення грошових коштів, оскільки медичні послуги їй надані не були і дитину вона народжувала в іншому пологовому будинку. Як убачається з наявного в матеріалах справи електронного листування сторін, відповідачем підтверджено факт звернення [PERSON] з заявою про повернення коштів до відповідача. Відповідачем кошти, сплачені за договором, укладеним з [PERSON] , не повернуто. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, дію якого згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено та який діє на день ухвалення рішення. У наданому листі Торгово-Промислової палати України від 28 лютого 2022 року за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору. За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до положень статті 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 01.12.2021 третя особа [PERSON] , з метою забезпечення виконання платіжних зобов`язань [PERSON] за Попереднім договором № 302П/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт», уклав з АТ «Універсал Банк» кредитний договір № N20.30.0004640903 за послугою «Покупка частинами», відповідно до якого АТ «Універсал Банк» перерахував на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти в розмірі 58 222,72 грн., що підтверджується Довідкою № БТ/5622 від 18.09.2024, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів від 09.09.2024. Вказані обставини також визнано відповідачем під час розгляду справи. Надаючи оцінку аргументам відповідача щодо причин невиконання умов договору, суд погоджується із тим, що таке невиконання могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також враховує, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити. Проте, суд зазначає, що обставини непереборної сили, відповідно до статті 617 ЦК України, звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє платника, яким є чоловік позивача - третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору, на повернення сплачених ним грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг його дружині. За наведених обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог третьої особи та стягнення з відповідача на користь [PERSON] грошових коштів, сплачених за Попереднім договором про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандарт» № 302П/11/2021 від 28.11.2021 у сумі 58 222,72 грн. Доказів сплати за попереднім договором від 28.11.2021 авансового платежу у повному обсязі, тобто у розмірі 62 740,02 грн., ані позивачем [PERSON] , ані третьою особою [PERSON] суду не надано. Разом з тим, оскільки заявлені позивачем та третьою особою вимоги є взаємовиключними, тобто виконання однієї вимоги виключає можливість виконання іншої, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів. Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців суд зазаначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),- встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 р. суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення. Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018. Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин. У зв`язку з наведеним саме по собі посилання представника відповідача на наявність в країні військового стану, велика сума щомісячного платежу по кредитах, велика кількість судових рішень, за якими з відповідача стягнуто заборгованість, не можуть слугувати обставиною, достатньою для розстрочення виконання рішення суду, оскільки відповідачем не надано доказів наслідку впливу вказаних обставини на його матеріальний стан та спроможність виконати рішення суду. При цьому судом враховано, що минуло вже два роки як відповідачем відновлено господарську діяльність, товариством надаються медичні послуги та отримується прибуток, а посилання на велику кількість судових рішень, за якими з відповідача стягнуто заборгованість, носять абстрактний характер. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial