Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 110179,94 грн. та 3028 грн. судового збору. Свої вимоги\~мотивує тим, що 06.12.2021 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту №Е09.00410.009104394. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 68000 грн. зі сплатою 60% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 25.11.2023 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 06.06.2024 року становить 110179,94 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 06.06.2024 року. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 02.04.2024 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно з даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, позивач просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2024 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ 09.09.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме задовольнити в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 11420,72 грн. та прострочені проценти в розмірі 37120,26 грн., а в іншій частині відмовити. Відповідач стверджує, що банк нарахував відсотки за 36 місяців замість 32 місяців. Зазначає, що позивачем не повідомлено суд про сплачену відповідачем в період з 22.01.2022 по 25.11.2023 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 44238 грн., не надано детального розрахунку. Також відповідач вважає, що банк не повідомив споживача про умови кредитування. 01.10.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого представник відповідача зазначає, що сторонами було узгоджено строк дії кредитного договору. А також надав детальний розрахунок на підтвердження правильності заявленої суми заборгованості до стягнення. 14.10.2024 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив. Відповідач зазначає, що право кредитодавцю нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Також вважає, що підписання паспорту споживчого кредиту не свідчить погодження ним встановленого банком розміру відсотків. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно з позовної заяви просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримує повністю та просить задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до відзиву на позовну заяву і заперечень на відповідь на відзив відповідач просить проводити розгляду справи у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника позивача та відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.12.2021 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту №Е09.00410.009104394. Згідно з кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 68000 грн. зі сплатою 60% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~ Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно з кредитним договором, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за кредитним договором. У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 02.04.2024 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Відповідач у встановлений строк зобов`язання за кредитним договором не виконав. \~ \~ \~ \~ У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка згідно з довідкою - розрахунком заборгованості станом на 06.06.2024 року становить 110179,94 грн. та складається із наступного: прострочений борг 55658,72 грн.; прострочені проценти 54521,22 грн. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що процентна ставка за кредитом становить 60% річних. Сторонами належним чином узгоджено строк дії кредитного договору, який становить 36 місяців (п.1.4. кредитного договору). Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов`язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов`язання, у випадку порушення позичальником терміну сплати щомісячних платежів більш ніж на 1 (один) календарний місяць (п.9.19.3 ДКБОФО до якого приєднався позичальник). У разі вимоги банку про дострокове повернення кредиту: (1) термін повернення кредиту вважається таким, що настав, та (2) банк вправі, але не зобов`язаний нараховувати проценти до повного повернення кредиту (п.9.33. ДКБОФО). Тобто, сторонами погоджено, що у разі вимоги про дострокове повернення кредиту банк вправі нараховувати проценти до повного повернення кредиту. Однак, як вбачається з наданого представником позивача детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №Е09.00410.009104394, 02.04.2024 після надіслання позичальнику вимоги про усунення порушень кредитного зобов`язання АТ «Ідея Банк» припинив нарахування процентів за кредитним договором. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється за винятком передбачених законом випадків. Відповідно до ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти, визначені у договорі. Кредитний договір є двостороннім та оплатним, де оплатою за користування кредиту є сплата відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, судом встановлено, що нараховання позивачем процентів за кредитним договором є обґрунтованим та таким, що не суперечить умовам кредитного договору, з якими відповідач був ознайомлений. Тому доводи відповідача у тій частині не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище доказами. Твердження відповідача про неврахування банком сплаченої [PERSON] суми коштів на погашення кредитної заборгованості спростовуються наданою позивачем випискою по рахунку відповідача, яка є документом первинного бухгалтерського обліку та підтверджує всі платежі, здійснені на погашення боргу за кредитним договором. Крім того, правильність заявленої позивачем суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягає до стягнення з відповідача, підтверджується детальним розрахунком по кредиту №Е09.00410.009104394. Таким чином, перед укладенням кредитного договору №Е09.00410.009104394 від 06.12.2021 року відповідач був ознайомлений з його умовами, такі були роз`яснені та зрозумілі йому. Відтак, засвідчивши власним підписом кредитний договір, останній підтвердив про його ознайомлення з усіма умовами такого договору, їх погодження та прийняття. \~ \~ \~ \~ Згідно ст.ст.525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк. Судом встановлено, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань. Тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3028 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved