Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів посилаючись на те, що позивач утримує неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] . 18.07.2014 року було ухвалено рішення Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн., щомісячно починаючи з 25.06.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зросли, аліменти які стягуються з відповідача в умовах збільшення цін та прожиткового мінімуму на дитину не достатньо матеріального утримання, у зв`язку з тим, що на даний час донька відвідує ряд гуртків, зокрема карате, репетиторів та репетиторів англійської мови аліменти в розмірі 750 грн. є настільки мізерними, що не покривають четвертої частини усіх витрат на дитину. Відповідач є працездатною особою, отримує дохід та може сплачувати аліменти. Дитина постійно проживає із матір`ю, яка без допомоги батька вимушена виховувати дочку з малолітнього віку. Догляд за дитиною займає все більше і більше вільного часу. Очевидно, що збільшенні витрат та відсутність додаткових матеріальних надходжень породжує погіршення майнового стану як Позивачки, так і дитини, якою остання цілодобово і самостійно опікується. На сьогодні Відповідач виїхав за межі України, проживає за кордоном, що очевидно зумовлює понесення останнім необґрунтованих і надмірних витрат на забезпечення комфорту власного життя в той час, коли дитина із матір`ю продовжують проживати в Україні, навчатися, лікуватися та розвиватися в умовах воєнного стану і ракетних обстрілів. Надмірна і необґрунтована величина витрат відповідача на забезпечення власних забаганок повністю дозволяє йому утримувати дитину та збільшити розмір частки сплачуваних аліментів, а також оплачувати додаткові систематичні витрати на дитину. Оскільки сторони не досягли добровільної згоди, позивач змушена звернутися до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання, призначене на 04 листопада 2024 року не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з позначкою: «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилася спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , про що 22.08.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис №2330 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де батьками зазначені: батько [PERSON] ; мати - [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750,00 грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2014 року дитиною повноліття. Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.07.2014 року у справі № 755/12503/24 зі [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , із розміру 1/4 (одна четверта) частина з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду із даним позовом і до досягнення дитиною повноліття обгрунтовувючи тим, що витрати на дочку майже перевищують розмір грошових коштів, які сплачує відповідач, що виїзд відповідача за межі України та проживання за кордоном, зумовлює понесення останнім необґрунтованих і надмірних витрат на забезпечення комфорту власного життя в той час, коли дитина із матір`ю продовжують проживати в Україні, навчатися, лікуватися та розвиватися в умовах воєнного стану і ракетних обстрілів . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно д ост. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення. Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду. Зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Також, згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Позивачка скористалася своїм правом, звернувшись із позовом про зміну способу стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідача. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. З 24 лютого 2022 року у зв`язку з збройною агресією російської федерації на території України ведуться бойові дії. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 3684-IX від 08.05.2024 року - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб. Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, судом враховується, що у позивачки [PERSON] у зв`язку з веденням військового стану на території України змінились життєві обставини, через що змінилось і її матеріальне становище. З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 750,00 грн. щомісячно на 1/4 частку зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд присуджує до сплати аліментів відповідачу, починаючи з 17.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 60 коп. за подання позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved