Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1. Позивач обґрунтовує позов тим, що 27.05.2024 сталася ДТП за участю ттранспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та т/з «Audi», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власником транспортного засобу є [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Дубенського міськрайонного суду від 04.10.2021 у справі №559/2313/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування та потерпілий вчасно звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Audi», д.н.з [NUMBER] склала 130 000 грн. Загальний розмір витрат МСТБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 131 550 грн. Позивач відшкодував збитки внаслідок ДТП у розмірі 130 000 грн., а також витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1550 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, яка винна у настанні ДТП, зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. 1.2.Відповідач подав відзив, згідно якого вважає стягнення з нього шкоди несправедливим. Дійсно 27.05.2021 мала місце ДТП за участю його автомобіля та т/з «Audi», д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою суду його визнано винним за ст. 124 КУпАП. Також вказує, що на момент ДТП чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у відповідача не було. Після ДТП не етапі проведення перемовин із [PERSON] , який представився власником т/з «Audi», д.н.з [NUMBER] , та [PERSON] , яка представилася його дружиною, вони дійшли згоди, що матеріальні та моральні збитки, які були заподіяні його майну та здоров`ю, були оцінені у 200 000 грн., які відповідач сплатив зазначеним особам. На підтвердження цього факту [PERSON] та [PERSON] написали відповідні розписки та запевнили відповідача, що ніяких претензій до нього не мають і не будуть мати. Хто такий [PERSON] та чому він визнаний потерпілим відповідачу не відомо. Вважає, що в даному випадку суд має застосувати до відповідача принцип справедливості, який полягає у відмові задоволення позовних вимог в силу того, що він став жертвою збігу обставин, які не залежали від його волі. Він мав домовленість з іншими учасниками ДТП, що не нестиме більше матеріальних збитків при умові, якщо сплатить їм 200 000 грн. А подання цього позову ставить його у дуже складне матеріальне становище. Тому просить суд пробачити його та відмовити у задоволенні позовних вимог. 1.3 Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якого вважають доводи відповідача необґрунтованими, тому просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1 Ухвалою суду від 23.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 24.04.2024 ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] , здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляд справи за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.2. Представник позивача згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 2.3 Відповідач згідно поданої заяви просить розгляд справи відкласти у зв`язку із неможливістю з`явитися у судове засідання через поганий стан здоров`я. Суд зазначає, що процесуальні права відповідача, закріплені нормами ЦПК України, зокрема відповідач має право на безперешкодну участь у судовому процесі особисто або скористатися професійною правничою допомогою адвоката для представництва у судді. Також, відповідач має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності або про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. Зважаючи, що в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, у якому викладені доводи та обґрунтування останнього щодо заявлених вимог, а доказів поважності причин неявки відповідача на заздалегідь узгоджену дату судового розгляду не надано відповідачем, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, що надійшла до суду ще 20.02.20224. 2.3.Треті особи про час та місце розгляду справи повідомленні належним, заяв та клопотань до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. З постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.10.2021 встановлено, що 27.05.2021 на а/д Київ - Чоп сталася ДТП за участю транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Audi A6 Allroad», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 19.10.2021 (а.с.4). Власником автомобіля марки «Audi A6 Allroad», д.н.з [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію т/з [NUMBER] (а.с.14-15). На момент ДТП автомобіль марки «Audi A6 Allroad», д.н.з [NUMBER] , був застрахований у ТДВ «Страховій компанії «КРЕДО», страховий поліс №201899675 був діючим (а.с.11). В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у відповідача обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 20.09.2021 водій автомобіля «Audi A6 Allroad», д.н.з [NUMBER] [PERSON] , звернувся до МТСБУ із письмовим повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.6-8). Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного т/з [NUMBER] від 14.10.2021, вартість матеріального збитку, заподіяного т/з «Audi A6 Allroad», д.н.з [NUMBER] станом на 27.02.2021 складає 767 220,00 грн. До звіту також надано Акт огляду т/з та ремонтну калькуляцію (а.с.16-32). В подальшому МТСБУ було сплачено потерпілому [PERSON] страхове відшкодування на суму 130 000 грн., в межах страхового ліміту, зазначеного у Полісі, що підтверджується Наказом, Довідкою МСТБУ №1 від 14.12.2021 та платіжною інструкцією №1108511 від 20.12.2021 (а.с.73-74). Згідно платіжної інструкції №1108245 МСТБУ було сплачено ФОП [PERSON] 1550 грн. за послуги аварійного комісара (експерта) по справі №79686 згідно рах. №2145 від 30.10.2021 , т/з [NUMBER] (а.с.35). Стороною відповідача надано до матеріалів справи розписку [PERSON] та його нотаріально засвідчену заяву, згідно якої останній отримав від [PERSON] 50 000 грн. в рахунок добровільного відшкодування шкоди, завданої його майну внаслідок ДТП, яка мала місце 27.05.2021, а також розписку та заяву [PERSON] , згідно якої остання отримала від [PERSON] 150 000 грн. в рахунок добровільного відшкодування шкоди її здоров`ю внаслідок ДТП, яка мала місце 27.05.2021. Згідно зазначених заяви [PERSON] та [PERSON] зазначили, що ні матеріальних, ні моральних претензій до [PERSON] не мають та мати не будуть (а.с.56-59). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями п. п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. За вимогами ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16. Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та водієм не забезпеченого транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме: щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 5.2 Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 27.05.2021, відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] . Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, не була застрахована, при цьому потерпілий, власник т/з «Audi» A6 Allroad», мав діючий поліс добровільного страхування цивільно-правової відповідальності. Оскільки відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Враховуючи, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику т/з «Audi» A6 Allroad у розмірі 130 000 грн., то відповідач [PERSON] зобов`язаний відшкодувати завдані збитки в порядку регресу. Крім того, з відповідача підлягають стягненню витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1550 грн. 5.3 Суд не приймає до уваги доводи відповідача що сплата ним в рахунок добровільного відшкодування шкоди 200 000 грн. [PERSON] та [PERSON] , які є третіми особами у справі, є підставою для відмови в позові. Тому що [PERSON] та [PERSON] були водієм і пасажиром автомобіля що потрапив у ДТП з вини відповідача і вони могли мати свої претензії до нього і врегулювали їх в позасудовому порядку. Однак, судом встановлено, що власником т/з «Audi» A6 Allroad», є [PERSON] , він є особою, якій завдані матеріальні збитки внаслідок ДТП і йому було виплачено страхове відшкодування позивачем. Тому факти будь-яких домовленостей відповідача з третіми особами не впливають на вирішення цієї справи про стягнення суми майнового відшкодування МТСБУ за шкоду, завдану власнику авто. 5.4. В підсумку суд позовні вимоги задовольняє. 5.5 Щодо розподілу між сторонами судових витрат, зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved