Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. У заяві вказано, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1). У період з 25 червня 1986 року по 07 серпня 1986 року він перебував на учбових зборах. Під час оформлення довідки №7 від 04.09.1986, виданої військовою частиною № [NUMBER] Міністерства оборони СССР, в графі «Прізвище, ім`я, по батькові» його прізвище та ініціали вказані російською мовою " [PERSON] ", замість зазначення повних даних. Заявник звернувся до відділу обслуговування громадян № 16 (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, для реалізації права на пільги, компенсації та соціальні гарантії, встановлені для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, де йому було запропоновано встановити факт належності вищевказаної довідки у судовому порядку. У зв`язку з чим заявник просить встановити факт належності йому [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме: довідки військової частини [NUMBER] від 04.09.1986 № 7 про перебування [PERSON] на учбових зборах з 25.06.1986 по 07.08.1986. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, у заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Кока Т. В. у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт шостий частини першої статті 315 ЦПК України). Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 23.02.2022 року (а.с. 15). Даний факт також підтверджується військовим квитком серії [NUMBER] від 03 квітня 1978 року (а.с. 8-10). Посвідченням серії [NUMBER] від 27 жовтня 2021 року встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи (а. с. 12). Підтвердженням того, що захворювання [PERSON] є наслідком його участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильський АЕС є витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної ВЛК Збройних Сил України від 14.09.2021 № 426, копія довідки серії 12 ААВ № 110505 від 19.10.2024, копія довідки серії АБ № 0033491 від 19.10.2021 року (а. с. 11,13,14). З довідки № 7 від 04.09.1986, виданої військовою частиною № [NUMBER] Міністерства оборони СССР, вбачається, що [PERSON] (російською мовою) знаходився на навчальних зборах з 25.06.1986 до 07.08.1986 року та за ним згідно зі статтею 72 Закону СРСР про загальний військовий обов`язок зберігався за місцем роботи середній заробіток (а. с. 7). Оскільки прізвище та ініціали імені заявника зазначено російською мовою « [PERSON] », що не відповідає даним його паспорта громадянина України, тому ці документи не могли бути враховані при реалізації права на пільги, компенсації та соціальні гарантії, встановлені для осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Факт належності заявнику правовстановлюючого документу - довідки військової частини є юридичним, оскільки необхідний заявнику для реалізації права на пільги, компенсації та соціальні гарантії, встановлені для осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отже, судом підтверджено належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, юридичний факт належності заявнику [PERSON] , [INFO] , довідки №7 від 04.09.1986, виданої військовою частиною № [NUMBER] Міністерства оборони СССР, про перебування [PERSON] на учбових зборах з 25 червня 1986 року по 07 серпня 1986 року. Враховуючи викладене, та те, що усунути допущені неточності в оригіналах документів заявнику не має можливості в інший, аніж у спосіб звернення до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що має юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved