Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовано тим, що з відповідачем по даній справі позивачка уклала шлюб 23.09.2014 року, який зареєстрований у відділі ДРАЦС РС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області за актовим записом №154. Від шлюбу у них народилося двоє дітей доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем у шлюбі не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Позивач просить шлюб розірвати та вирішити питання розподілу судових витрат. Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох дітей. Домовленості про сплату аліментів між ними немає. Відповідач є здоровою людиною, працездатним, інших утриманців не має. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі по 4000 грн. щомісячно на кожну дитину,\~ але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, адвокат Молнар Т.І. подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Відповідач подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та про розгляд справи без його участі. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві. Так, в судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 вересня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану\~ реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №154, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2014 року. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали різні характери та протилежні погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Шлюб сторін носить формальний характер. Крім того між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання двох спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з матір`ю, позивачем по справі. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за\~ рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених ст.188 СК України, не встановлено,\~ а тому суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в утриманні дочки. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін двох неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, подальше збереження шлюбу між ними є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв`язку із чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача, як аліменти на дітей сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти на утримання спільних з позивачем дітей у розмірі по 4000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, від дня пред`явлення позову до повноліття дітей. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 1211,20 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із позовною вимогою про стягнення аліментів, відтак із відповідачки на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved