Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом,в обґрунтування якого покликається на те, що 29.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір №11353506000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 73000 доларів США, а [PERSON] , як позичальник зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, які визначені у цьому Договорі. Для забезпечення виконання вказаного договору 29.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки. 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Кей-Колект» одержало право грошової вимоги за кредитним договором №11353506000 від 29.05.2008. Невиконання відповідачами умов кредитного договору, договору поруки та непогашення ними боргових зобов`язань зумовило звернення ТОВ «Кей-Колект» до суду з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2013 по справі № 442/564/13-ц позов позов ТзОВ «Кей-Колект» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь ТзОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №11353506000 від 29.05.2008, в розмірі 103483 доларів США 27 центів, вирішено питання судових витрат. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.12.2013 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2013 по справі № 442/564/13-ц, скасовано в частині солідарного стягнення заборгованості у розмірі 103483 доларів США 27 центів та судових витрат в розмірі 3219 грн. з відповідача [PERSON] і в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено ТОВ «Кей-Колект» у задоволенні цієї вимоги до [PERSON] . В решті рішення суду залишено без змін Оскільки рішення суду є обов`язковим, а відповідач порушила грошове зобов`язання, кошти за рішенням суду не сплачує, тому вважає, що у позивача виникло право\~нарахувати штрафні санкції відповідно до ст.625 ЦК України, а тому просить стягнути з відповідача 15207,80 дол.США та 9181,06 грн. оплаченого судового збору. Ухвалою від 18.07.2024 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12.09.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву та заяву про застосування наслідків спливу позовної давності. Вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Від представника позивача [PERSON] 01.10.2024 надійшла через канцелярію суду відповідь на відзив, в якому спростовує наведені відповідачем у відзиві заперечення та просить суд врахувати наведені у відповіді на відзив пояснення та аргументи при прийнятті рішення по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] , заперечила щодо задоволення позову та просила застосувати строки позовної давності. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Встановлено, що\~29.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект» та [PERSON] укладено кредитний договір №11353506000 про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 73000 доларів США, а [PERSON] , як позичальник зобов`язалася належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, які визначені у цьому Договорі. Для забезпечення виконання вказаного договору 29.05.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки. 12.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Кей-Колект» одержало право грошової вимоги за кредитним договором №11353506000 від 29.05.2008. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/564/13-ц від 15.03.2013 позов ТзОВ «Кей-Колект» задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] в користь ТзОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №11353506000 від 29.05.2008, в розмірі 103483 доларів США 27 центів, що в еквіваленті до гривні становить 827141 грн. 78 коп. та вирішено питання судових витрат. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.12.2013 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2013 по справі № 442/564/13-ц, скасовано в частині солідарного стягнення заборгованості у розмірі 103483 доларів США 27 центів, що в еквіваленті до гривні становить 827141 грн. 78 коп. та судових витрат в розмірі 3219 грн. з відповідача [PERSON] і в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено ТОВ «Кей-Колект» у задоволенні цієї вимоги до [PERSON] . В решті рішення суду залишено без змін. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України) Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог статті 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу 3 % річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц, у ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Отже, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Ннаявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість. Рішення суду про стягнення заборгованості, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє кредитного договору, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. Встановлено, що після ухвалення рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області № 442/564/13-ц від 15.03.2013 та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.12.2013 про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором від 29.05.2008, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, повного виконання ним грошового зобов`язання не відбулось. Судом встановлено, що відповідачем заборгованість не погашена. Відтак, ТОВ «Кей-Колект» правомірно звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача сум, передбачених\~статтею 625 ЦК України, за час прострочення грошового зобов`язання зі сплати заборгованості визначеної рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.03.2013 за період з 02.04.2017 по 23.02.2022 становить 15207,80 дол.США. Щодо поданої відповідачем заяву про застосування строку позовної давності, то суд приходить до наступного переконання, оскільки грошове зобов`язання за прострочення виконання якого, позивач просить стягнути 3% річних захищено у судовому порядку шляхом ухвалення 15.03.2013 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області рішення про стягнення з відповідачки заборгованості, обов`язковість виконання якого, виникла з моменту набрання чинності вказаного рішення, а тому така заява задоволенню не підлягає. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору.

Outcome: approved