Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

І. Суть спору 19.09.2024 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 25.08.2023 року вона уклала шлюб із [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів у Відділі ЗАЦС м. Чадир-Лунга був складений актовий запис № 101. Починаючи із цього часу з відповідачем вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного. Як стверджує позивачка, з перших днів подружнього життя у сторін була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли, поступово стосунки зіпсувались. Сторони неодноразово намагались зберегти сім`ю, однак, подружжю таке не вдалось і шлюбні відносини вони припинили остаточно у грудні 2023 року. Враховуючи, що позивачка із відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного із сторін. Від шлюбу дітей немає. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна, оскільки такі питання ними вирішено в позасудовому порядку. Враховуючи небажання відповідача приймати участь в оформленні розірвання шлюбу позивачка вимушена звернутись із позовом до суду про його розірвання. З огляду на такі обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, строк на приминення не надавати, судові витрати покласти на неї, після розірвання шлюбу бажає змітини прізвище на дошлюбне - [PERSON] . ІІ. Позиція учасників справи У судове засідання позивачка не з`явилася. 04.11.2024 року від неї надійшли заяви про здійснення розгляду справи без її участі, підтримання позовних вимог, прохання такі задовольнити. Після розірвання шлюбу просить змітини прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Відповідач в судове засідання двічі не з`явився; про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення на адресу зареєстрованого місця проживання судових повісток, які 03.10.2024 року та 06.11.2024 року вручено члену родини (а.с.32, 38). Також [PERSON] викликано в судове засідання шляхом розміщення на сайті Судової влади України відповідного оголошення. Причин неявки [PERSON] суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи відзиву на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 23.09.2024 року залишено позовну заяву без руху та надано позивачці десятиденний строк для усунення вказаних у ній недоліків. 26.09.2024 року ухвалою суду залишено позовну заяву без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків у визначених ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 23.09.2024 року межах. Ухвалою суду від 01.10.2024 року, після усунення позивачкою недоліків позовної заяив, таку прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання 22.10.2024 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи не прибули, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 06.11.2024 року. Про час і місце розгляду справи відповідач неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судових повісток, які 03.10.2024 року та 06.11.2024 року вручено члену родини (а.с.32, 38). Також [PERSON] викликався в судове засідання шляхом розміщення на сайті Судової влади України відповідного оголошення. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Згідно з ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів. ІV. Обставини справи, встановлені судом 25.08.2023 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований 25.08.2023 року у відділі ЗАЦС м. Чадир-Лунга, про що складено відповідний актовий запис за № 101, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 25.08.2024 року № 101 (а.с.5). Від шлюбу у сторін дітей немає. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивачки, подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття любові, поваги та розуміння одне до одного, поступово стосунки між ними зіпсувались. Сторони неодноразово намагались зберегти сім`ю, однак, подружжю це не вдалось і шлюбні відносини вони припинили остаточно у грудні 2023 року. Враховуючи, що позивачка із відповідачем не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного із сторін. Примирення з відповідачем, збереження сім`ї та подальше спільне життя як подружжя позивачка вважає неможливим. Спільних дітей від шлюбу немає. Питання щодо спільного майна сторонами вирішено у позасудовому порядку. З огляду на такі обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу бажає змітини прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. V. Застосоване судом законодавство Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Європейський суд з правлюдини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006року у справі "Проніна проти України"). VI. Висновки суду Враховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, не мають спільної згоди щодо примирення, вбачаються підстави, що свідчать про стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на приписи Сімейного Кодексу України щодо вільності шлюбу, встановлених судом обставин щодо фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами та припинення сторонами ведення спільного господарства, категоричної позиції позивача та, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд переконаний, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а, оскільки, шлюб між сторонами існує формально, то згідно з ст.112 Сімейного кодексу України наявні всі підстави для розірвання такого. Згідно із ст.113 СК України особі, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тобто позивачці [PERSON] , суд вважає можливим після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] , за вказівкою такої. VII. Судові витрати Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У позовній заяві позивачка просила суд залишити за нею судові витрати, понесені у цій справі. Суд не вбачає підстав для відмови позивачці у задоволенні такого клопотання. Відтак, суд вважає, що судові витрати у цій справі слід залишити за позивачкою.

Outcome: approved