Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

У липні 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вказував, що 08 квітня 2014 року банк уклав з відповідачем кредитний договір б/н (який оновив 30 червня 2021 року), відповідно до якого надав останньому на споживчі потреби кредит шляхом видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту зі строком користування коштами протягом 12 місяців (з можливістю пролонгації строку кредитування) у розмірі 5 200 грн, який в подальшому збільшив до 27\~000 грн, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 43,2 % річних від суми заборгованості за кредитом (з 09 липня 2019 року 42 % річних; з 01 серпня 2020 року 40,8 % річних) Наслідками порушення позичальником умов кредитного договору є його обов`язок сплачувати проценти в подвійному розмірі. Проте позичальник умови договору належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 03 липня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31\~454,05 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 27\~836,38 грн; - заборгованість за процентами 3\~617,67 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути зі [PERSON] у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позові просив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача та відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд встановив, що 08 квітня 2014 року АТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі зі [PERSON] кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили його умови. Договір складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та оновленої Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 30 червня 2021 року (підписаних позичальником). Відповідно до змісту позову, кредитного договору, розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки з рахунку позичальника АТ КБ «ПриватБанк» надав [PERSON] на споживчі потреби кредит шляхом видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту зі строком користування коштами протягом 12 місяців (з можливістю пролонгації строку кредитування) у розмірі 5 200 грн, який в подальшому збільшив до 27\~000 грн, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 43,2 % річних від суми заборгованості за кредитом (з 09 липня 2019 року 42 % річних; з 01 серпня 2020 року 40,8 % річних) Наслідками порушення позичальником умов кредитного договору є його обов`язок сплачувати проценти в подвійному розмірі. Сторони вказаних обставин не оспорювали. Згідно\~ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно\~ч. 1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається те, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання, в той час як позичальник порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором. Станом на 03 липня 2024 року виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31\~454,05 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 27\~836,38 грн; - заборгованість за процентами 3\~617,67 грн, що не оспорюволася відповідачем та знайшло своє повне підтвердження розрахунком заборгованості та випискою з рахунку позичальника. Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню зі [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути 2\~422,40 грн судового збору.

Outcome: approved