Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

у серпні 2024 року ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на його користь 5 765,62 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 3 992,57 грн - 3 % річних і інфляційну складову боргу, а також 3 028,00 грн сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] за місцем свого проживання: [ADDRESS] , є споживачем електричної енергії, яку постачає правонаступник ПАТ «Київенерго» - ПАТ «ДТЕК Київські електромережі», однак, користуючись послугами з постачання електроенергії, не у повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості за спожиту електроенергію. Станом на 01.01.2019 року на контрольних показниках 023899 кВт/год. за спожиту електричну енергію виникла заборгованість у розмірі 5 765,62 грн. Станом на 01.05.2024 року сума заборгованості відповідачем не сплачена. В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості з урахування індексу інфляції та 3 % річних, визначених ч. 2 ст. 625 ЦПК України. Ухвалою від 21.08.2024 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 41). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що видами економічної діяльності ПАТ «ДТЕК «Київські електромережі», яке зареєстроване 16.02.2018 року, є, в тому числі, розподілення електроенергії, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.12.2022 року (а.с. 15-20). Згідно із витягом Статуту ПАТ «ДТЕК «Київські електромережі» від 10.01.2022 року, предметом діяльності Товариства є, зокрема, розподіл електричної енергії (а.с. 11-14). Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, і Методикою визначення обсягу та вартості електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562. Відповідно до ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), відповідно до п. п. 1.1.1 яких встановлено, що ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. У відповідності до п. 4.10 цих же Правил побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно до п. 4.12 Правил плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. За правилами п. п. 5.5.5 зазначених Правил, споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; не пізніше ніж за 20 робочих днів до припинення користування електричною енергією на об`єкті споживача письмово повідомити електропостачальника, оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про розірвання договорів та розрахуватися за електричну енергію, включаючи день виїзду. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме споживач (користувач) електричної енергії, в розумінні вищевказаних положень законодавства, виконує обов`язок по здійсненню оплати рахунків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Поряд із цим, жодного підтвердження того, що саме відповідач [PERSON] є користувачем послуг (споживачем електричної енергії), які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] , чи, що остання є власником вказаного житлового приміщення суду не надано. Клопотань про витребування відомостей про власників квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не дивлячись на те, що вказані докази безпосередньо стосуються предмета спору в цій справі, оскільки, від встановлення вказаних обставин безпосередньо залежить регулювання між сторонами відносин щодо користуватися електричною енергією, стороною позивача не заявлено. Поряд із цим, за змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Також за змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази того, що ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» відкрито [PERSON] особовий рахунок, укладено договір про користування електричною енергією, відповідно до якого позивач на платній основі здійснював постачання електричної енергії в помешкання відповідача та, яке знаходиться саме за адресою: [ADDRESS] , а також, що відповідачу позивачем направлялися відповідні рахунки за спожиту електричну енергію також відсутні. При цьому, самі по собі, наявні в матеріалах справи копії наряду-допуску № 560 (для виконання робіт з відключення в електроустановках) від 02.01.2020 року, та розрахунку заборгованості із вказаними в них особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та лічильником № 146610, не підтверджують вказаних обставин існування взаємовідносин між сторонами щодо споживання електроенергії та є неналежними доказами, адже, такі не підписані посадовими особами позивача та на них не проставлені печатки ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» (а.с. 22-28, 28 зворот, 32-33). До того ж, вказаний розрахунок заборгованості (вхідне сальдо) здійснено, починаючи з 12.02.2004 року, однак, згідно з наданими представником позивача документами, що містить відомості про ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» як юридичну особу, датою заснування останнього є 16.02.2018 року, при цьому, документів, що підтверджують обставини того, що позивач є правонаступником конкретної юридичної особи та відповідного суб`єкта, в частині прав і обов`язків пов`язаних із провадженням діяльності з постачання відповідачу електричної енергії за період до 16.02.2018 року, суду не надано. Крім того, посилання в позовній заяві на те, що контрольний показник у відповідача за спожиту електричну енергію становить 023899 кВт/год жодними належними доказами також не підтверджено. Обґрунтування того, що енергопостачальник контролював правильність знімання показань приладу обліку та оформлював на їх підставі платіжні документи відсутні, та з наявного в матеріалах справи фото приладу обліку електроенергії № 146610 (а.с. 31) не вдається можливим з`ясувати зафіксовані на ньому показники, а, як уже вказано вище, відсутні підтвердження факту використання його для обліку споживаної саме [PERSON] електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також приймаючи до уваги те, що позивачем доводи та обґрунтування позову щодо надання послуг електропостачання відповідачу під час розгляду справи жодними належними та допустимими доказами не підтверджені, так само, як і обставини того, що [PERSON] є споживачем наданих саме ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» конкретних послуг та фактично користується чи користувалася цими послугами і в яких проміжках часу, який об`єм електроенергії спожито відповідачем і за який період, тому, з огляду на те, що обов`язок оплачувати вказані послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами, однак, такі докази позивачем не надані, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. При цьому, на недопустимості застосування судами концепції негативного доказу, яка сама по собі порушує принцип змагальності, оскільки допускає можливість вважати доведеним твердження позивача через відсутність спростування цього твердження відповідачем, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема, в своїх постановах від 23.10.2019 року в справі № 917/1307/18 та від 27.05.2020 року в справі № 2-879/13. Заявлені позивачем вимоги до відповідача про стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу за час прострочення оплати за спожиту електричну енергію, яка розрахована позивачем з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, є похідними від наявності правових підстав для стягнення із [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію, а тому ці вимоги також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed