Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Через несумісність поглядів на спільне життя шлюб між сторонами розірвано 28 червня 2023 року. [PERSON] із сином проживає у своїй власній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08 липня 2024 року за вказаним вище позовом відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнавав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом установлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження № [NUMBER] , [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) є батьками [PERSON] , [INFO] . У підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач разом із сином проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується відповідними правоустановчими документами. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. З висновку Подільської РДА в м. Києві № 106-9133 від 28.10.2024 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , судом вбачається, що Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує визначити місце проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) з матір`ю [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені факти, беручи до уваги висновок Служби у справах дітей та сім`ї та визнання позову відповідачем, суд уважає правильним та доцільним задовольнити позов та визначити місце проживання малолітнього [PERSON] ( [INFO] ) з матір`ю [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ). На підставі викладеного,

Outcome: approved