Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах якого діє представник - адвокат Кучера В.Л., звернувся до суду із позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач і відповідач проживали у цивільному шлюбі, [INFO] у них народилася донька - [PERSON] . З часом їхнє сімейне життя не склалося і вони почали проживати окремо. В подальшому рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2023 року, справа № 384/270/23 було визначено місце проживання - малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Наразі дитина постійно проживає з батьком, відповідачка не бере участі у вихованні дитини та її утриманні, не піклується про стан її здоров`я, не забезпечує їй належні умови для здорового зростання і духовного та фізичного розвитку, не спілкується з дитиною. У зв`язку із вказаним позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою судді від 05.08.2024 відкрито провадження у справі. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, вказуючи, що відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася, відзиву на позов не надала, проте надала заяву з проханням розглядати справу без її участі та зазначила, що позов визнає повністю і проти його задоволення не заперечує. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області до суду не з`явився, письмових пояснень щодо позову не надав, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та просив позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч.3 ст. 200 ЦПК України. Ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про ухвалення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. З`ясувавши позиції сторін, досліивши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без шлюбу. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] . (а.с.12 ). Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 02.08.2023 року, справа № 384/270/23 визначено місце проживання - малолітньої [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-16). Із Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 01.11.2024 № 7096/3.1-26 вбачається, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Сімейні правовідносини щодо виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (надалі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року з відповідними протоколами до неї та Конвенцією про права дитини 1989 року, котрі є частинами національного законодавства України, а також Законом України "Про охорону дитинства". Згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами статей 164-167 чинного СК України. Зокрема, відповідно до положеньст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснюється у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідачка, як мати протягом тривалого часу не бачиться й не спілкуються із своєю донькою, матеріально її не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням вказаної дитини займається позивач, як батько, то суд переконаний, що така поведінка відповідачки аж ніяк не свідчить про її бажання надалі мати та виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки. Судом не встановлено наявності у відповідачки реальних і об`єктивних перешкод для спілкування, при її бажанні, із своєю малолітньою донькою. Навпаки встановлено те, що відповідач не вживала заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, не зверталась до органу опіки та піклування чи до суду з вимогами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку такого спілкування. Такі обставини, на переконання суду, свідчать про небажання відповідачки , брати участь у вихованні дитини. Отже, аналізуючи усі зібрані у справі докази та оцінюючи їх у сукупності й взаємозв`язку, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] , яка без поважних на те причин не виявляє щодо своєї доньки - [PERSON] , [INFO] батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по його вихованню, не цікавляться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, у зв`язку з чим позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved