Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

13 серпня 2024 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеною заявою, у якій просила оголосити [PERSON] померлим. Заява мотивована тим, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] . До 1996 року [PERSON] проживав разом з батьками, [PERSON] та [PERSON] , та заявником, за адресою: [ADDRESS] . У першій половині 90-х р.р. ХХ ст. [PERSON] виїхав за межі України на роботу до рф, де працював у м. Шелехов Іркутської області. До м. Дніпропетровська він більше не повертався, але упродовж декількох років періодично телефонував на домашній телефон. З 1996 року будь-які відомості про його долю взагалі відсутні. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2017 року у справі №205/6892/16-ц [PERSON] , [INFO] визнаний безвісно відсутнім. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано в Адміністрації державної прикордонної служби України інформацію про перетин громадянином України [PERSON] , [INFO] , державного кордону України з 1996 року по теперішній час. Витребувано в Державній міграційній службі України інформацію про: поточну адресу реєстрації місця проживання в Україні [PERSON] , [INFO] ; чи надходили упродовж 2011-2024 рр. до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області або у період з 1996-2010 рр. до відповідного структурного підрозділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області заяви [PERSON] , [INFO] , щодо оформлення, видачі паспорту громадянина України; чи надходили упродовж 2011-2024 рр. до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області або у період з 1996-2010 рр. до відповідного структурного підрозділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області заяви [PERSON] , [INFO] , щодо припинення громадянства України. Витребувано у Державної податкової служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо [PERSON] , [INFO] , за період з 1996 року по теперішній час. Витребувано у Пенсійного фонду України відомості за формами ОК-5, ОК-7 та Додаток №9 «Довідка про трудовий та страховий стаж», що відображають дані про трудову діяльність громадянина [PERSON] , [INFO] , та відрахування, що ним сплачувались; щодо можливого призначення пенсії, будь-яких інших видів соціальної допомоги за період з 1996 року по теперішній час. Витребувано з ГУНП в Дніпропетровській області наявні відомості про громадянина [PERSON] , [INFO] , зокрема, про перебування його в розшуку; притягнення його до адміністративної та/або кримінальної відповідальності; іншу наявну інформацію щодо вказаної особи, місцеперебування якої невідоме. У судове засідання учасники справи не з`явились. Заявник письмово просила заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпро Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в селищі Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області народився [PERSON] (а.с. 12). Заявник [PERSON] , [INFO] , є сестрою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.02.2017 року у справі №205/6892/16-ц, тому не потребує доказування згідно ст. 82 ЦПК України (а.с. 10-11). З 1996 року від [PERSON] немає ніяких відомостей, за своїм місцем проживання він жодного разу не з`являвся. З приводу розшуку [PERSON] заявник неодноразово зверталась до правоохоронних органів, однак місцезнаходження [PERSON] встановлено не було (а.с. 15-19). Згідно з відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.08.2024 року, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією [PERSON] , [INFO] , в період з 08.11.2017 по 06.09.2024 (станом на 13:25) в базі даних не виявлено (а.с. 51). У відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 12.09.2024 року зазначено, що: -за інформацією, наданою ГУ ДМС у Дніпропетровській області, місце проживання [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим з 24.12.1991 за адресою: [ADDRESS] на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії [NUMBER] , оформленого 20.10.1988 Ленінським РВВС м. Дніпропетровськ; -звернень [PERSON] , [INFO] , у період з 1996 року по 11.09.2024, з питань оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта громадянина України не встановлено; -за наявними обліками територіальних органів Державної міграційної служби України (крім ГУДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь, та окремих територіальних підрозділів ГУДМС України в Донецькій області та УДМС України в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження, і територіальних підрозділів ДМС, які знаходяться на територіях, де ведуться активні бойові дії), подання про втрату громадянства України [PERSON] , [INFO] , територіальними органами ДМС не ініціювалося (а.с. 52-53). У своїй відповіді Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області від 02.10.2024 року зазначило, що згідно обліків інформаційної підсистеми «Розшук» інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України, [PERSON] , [INFO] , станом на 01.10.2024 в державному розшуку не перебуває. Згідно даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», відомості щодо притягнення гр. [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно КУпАП на території України відсутні. За даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» на території України у відношенні запитуваємої особи, інформація про притягнення до кримінальної відповідальності та засудження відсутня. Згідно даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» наявна наступна інформація стосовно [PERSON] , [INFO] : ЄО № 1761 від 02.02.2015 відділенням поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл., зареєстровано звернення [PERSON] , [INFO] , про те, що її брат [PERSON] , [INFO] , 20 років назад поїхав з дому та на зв`язок з нею не виходить, рішення - матеріал списаний в справу №6.29 від 12.02.2015; ЄО № 5480 від 29.02.2024 відділенням поліції №3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл., зареєстровано звернення [PERSON] , [INFO] , про факт втрати зв`язку з [PERSON] , 1972 р.н., який з 1996 не виходить на зв`язок, рішення - матеріал списаний в справу № 1.11 від 29.02.2024; ЄО №17068 від 10.06.2024 Дніпровського РУП ГУНП Дніпропетровській області, про те що надійшов матеріал до ВДЗ ГУНП за зверненням [PERSON] , щодо надання інформації стосовно розшуку брата [PERSON] , [INFO] , рішення - передано до іншого територіального підрозділу поліції № 43/5047 від 10.06.2024 (а.с. 55-56). У відповіді Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифровізації Пенсійного фонду України від 20.09.2024 року зазначено, що до бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості стосовно [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2000 не надходили. За даними інформаційних систем Пенсійного фонду України станом на вересень 2024 року [PERSON] , [INFO] , як одержувач пенсії та інших соціальних виплат на обліку не перебуває (а.с. 59). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення померлою. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3. ст. 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином,\~суд оцінивши\~в сукупності\~наявні у\~справі докази,\~приходить до\~висновку,\~що в\~ході судового\~розгляду в\~повному обсязі\~знайшов підтвердження\~факт відсутності\~відомостей про\~місцеперебування [PERSON] , [INFO] , в місці його постійного проживання протягом трьох років, і відповідно є всі підстави для визнання його померлим. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини після його смерті. Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] \~відсутній в\~місці його\~постійного проживання більше трьох років, суд дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved