Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

В липні 2024 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про вставлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив: - встановити факт народження Громадянина України [PERSON] , [INFO] у місті володимир, рф; - поновити актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження - місто Владимир, Росія, громадянство - громадянин України, батько - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] . В обгунтування заяви зазначено, що його батько - [PERSON] та мати - [PERSON] є громадянами України, народились та одружились в Україні. Невеликий проміжок часу його батьки проживали в м. Володимир рф, це було пов`язано з родом діяльності батька, оскільки він є - «священник». [INFO] народився [PERSON] в м. Володимир рф, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1931 зроблений гор. ЗАГС м. Володимир 06.05.1986 року, батьки зазначені: [PERSON] , національність - українець, [PERSON] , національність - українка. До того часу, як йому піти до першого класу, родина заявника переїхала в Україну де він закінчив середню школу, здобув вищу освіту та одружився. Відповідно до відомостей з реєстру територіальної громади від 16.07.2024 року, заявник зареєстрований та проживаю разом з батьками за однією адресою: [ADDRESS] . Окрім паспорту, свідоцтво про народження дитини є одним із основних документів людини, який підтверджує його народження та дані про батьків. Однак, як виявилось, оригінал вказаного свідоцтва втрачено, у заявника збереглася лише копія даного документу, завірена Директором гімназії [PERSON] в якій він навчався. При цьому, реалізувати своє право, в тому числі щодо отримання документу, який посвідчує його народження, без свідоцтва про народження є неможливим, а поновити актовий запис про народження в українському реєстрі актів цивільного стану також є неможливим через його відсутність. Заявник зазначає, що оскільки оригінал свідоцтва про народження втрачено, на теперішній час витребувати копію актового запису цивільного стану від компетентних органів рф неможливо, дані обставини свідчать про неможливість отримати дублікат в країні , яка його видала. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2024 року головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Залучено до участі у розгляді справи в якості заінтересованих осіб: [PERSON] та [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заявник та заінтересовані особи подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності за наявними в справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України, місце народження місто Владимир Росія, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 10.12.1983 року уклали шлюб, місце реєстрації с. Литвинів, Бережанського р-ну, Тернопільської обл., актовий запис №16, прізвище дружини після укладання шлюбу « [PERSON] ». В паспорті серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , на 9 сторінці зазначено особливі відмітки - син: [PERSON] , [INFO] . Також, в паспорті серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , на 9 сторінці зазначено особливі відмітки - син: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до відомостей з реєстру територіальної громади від 16.07.2024 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . 05 липня 2024 року за №525/33.6-80 Печерський відділ ДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) надав відповідь про неможливість видати витяг про народження [PERSON] , який народився [INFO] в м. Володимирі російської федерації. Заявник зазначає, що оригінал свідоцтва про народження було втрачено, у нього збереглася його копія, яка завірене директором гімназії, в якій він навчався. З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис №1931 зроблений гор. ЗАГС м. Володимир 06.05.1986 року, батьки зазначені: [PERSON] , національність - українець, [PERSON] , національність - українка. Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої ст.293 ЦПК України). Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч.2 ст. 315 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року в справі № 503/246/19 висловлена правова позиція з приводу того, що перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частинах першій та другій ст.315 ЦПК України, не є вичерпним. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.20.2000 року №52/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 з урахуванням особливостей, передбачених цим пунктом. Пунктом 1.3 цих Правил визначено, що заяви громадян України про поновлення актових записів цивільного стану, які були складені компетентними органами іноземних держав, розглядаються на загальних підставах з дотриманням вимог цих Правил. Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.ч. 4-5 ст. 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. Згідно пункту 3.8 розділу ІІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» разом із заявою про поновлення втраченого актового запису цивільного стану подаються: архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі, якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву; документи (виписки з них), які підтверджують дані, необхідні для поновлення актового запису цивільного стану; свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану (про народження, смерть, шлюб, розірвання шлюбу тощо); інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. Абзацом 6 пункту 3.9 розділу ІІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» визначено, що реєстрація актів цивільного стану компетентними органами іноземних держав, підтверджується відповідними легалізованими у встановленому порядку документами про реєстрацію актів цивільного стану. Копії актових записів цивільного стану витребовуються від компетентних органів іноземних держав, з якими Україна уклала договори про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, у разі необхідності підтвердження певних даних. За положенням п.3.13 наказу Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, у разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, а також у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо (відповідь не надходить тривалий час, стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Згідно п. 3.17 наказу Міністерства юстиції України №96/5 від 12.01.2011 року, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Володимирі російської федерації. Відповідно до ч.1 ст.14 Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписаного у м. москві 28.03.1997 року, Договірними Сторонами якої є Україна та РФ, Договірні Сторони зобов`язуються пересилати одна одній на прохання без перекладу і безкоштовно свідоцтва про реєстрацію актів громадянського стану - безпосередньо через органи реєстрації актів громадянського стану Договірних Сторін з повідомленням громадян про пересилку документів. 24.02.2022 року рф розпочала широкомасштабну війну проти України. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102/ІХ, за зверненням Міністерства юстиції України, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенції Ради Європи, Гаагзької конвенції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародний договорів України, про повномасштабну збройну агресію рф проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання Українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період дії воєнного стану. Листом Міністерства юстиції України від 21.032022 року №25814/12.1.1/32-22 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану», з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародник договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права. 27.12.2022 року набув чинності Закон України від 01.12.2022 року №2783-IX «Пре зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільним сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року», згідно якого Україна вийшла з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м.Мінську 22.01.1993 року і ратифікованої Законом України від 10.11.1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейним та кримінальних справах від 22.01.1993 року, вчиненого від імені України у м.Москві 28.03.1997 року і ратифікованого Законом України від 03.03.1998 року №140/98-ВР. Судом встановлено, що оригінал свідоцтва про народження заявника втрачено, на теперішній час витребувати копію актового запису цивільного стану від компетентних органів російської федерації неможливо. Вказане свідчить про неможливість отримати дублікат в країні, яка його видала. При цьому, реалізувати свої права, в тому числі щодо отримання документу, який посвідчує народження заявника, без свідоцтва про його народження не є можливим. Отже, судом встановлено, що поновити в російській федерації актовий запис про народження заявника неможливо, поновити актовий запис про народження в українському реєстрі актів цивільного стану також є неможливим через його відсутність. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved