Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

В липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~В позовній заяві вона вказала, що з 10 травня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: Івать [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільно не проживають останніх шість років, точне місце його перебування їй невідоме. Діти зареєстровані разом з позивачкою в с. Яблунів Чортківського району Тернопільської області, перебувають на її повному утриманні, всі разом проживають в Республіці Італія. Батько [PERSON] коштів на утримання своїх дітей не надає, працює за межами України. Інших осіб, які б перебували у нього на утриманні немає, він є працездатною особою та має можливість матеріально утримувати своїх дітей. Позивачка [PERSON] вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~В серпні 2024 року представник відповідача адвокат Ковальчук О. В. подала відзив на позов, вказавши, що позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину є необґрунтованими, оскільки позивачкою не надано достатніх доказів щодо реального розміру витрат на утримання дітей. Вказаний розмір перебільшує розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку у 2024 році, є неспівмірним з матеріальним станом відповідача та не враховує принцип рівності обов`язків батька щодо утримання дітей. У відповідача відсутнє будь-яке майно чи майнові права. [PERSON] перебуває за кордоном, офіційно не працевлаштований, має проблеми зі здоров`ям. Крім того, у нього на утриманні знаходяться непрацездатні батьки [PERSON] та [PERSON] , який являється онкохворим, часто хворіє, пенсії йому не вистачає на лікування. Сім`я проживає у важких матеріальних умовах, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 05.08.2024. Тому просить визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] у сумі 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~ У відповіді на відзив представник позивачки [PERSON] зазначила, що їхні з відповідачем діти народжені і проживають в Республіці Італія, дочка навчається в сьомому класі, син у п`ятому класі. Витрати на утримання дітей в Республіці Італія є значно вищими як утримання дітей в Україні. Сума аліментів, яку просить стягнути позивачка, в еквівалентному відношенні до Євро становить 108-109 Євро. Оскільки відповідач перебуває також за кордоном, йому відомі витрати на утримання спільних дітей, також йому відомі медичні діагнози дітей, дочка має проблеми із зором, їй потрібно оперативне лікування, у сина також вроджена плоскостопість, а тому є необхідність купляти спеціальне взуття. Твердження відповідача про те, що він перебуває за кордоном, не працює, має проблеми зі здоров`ям не підтверджені жодними доказами та не відповідають дійсності. Також не має підтвердження у справі про те, що [PERSON] утримує своїх непрацездатних батьків, в заключенні лікарів не зазначено, що батько потребує стороннього догляду, а щодо матері такого висновку взагалі немає. Акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.08.2024 не відповідає дійсності, так як станом на вказану дату склад сім`ї відповідача входить дружина (шлюб розірвано лише 30 серпня 2024 року), дочка Івать [PERSON] та син [PERSON] , а не батьки і брати. Крім того, крім відповідача, який перебуває за кордоном, у нього є ще двоє братів, проте в акті не зазначено, що батьки знаходяться на їхньому утриманні. Довідка про доходи батька у вигляді пенсії не є доказом утримання батька відповідачем по справі, також батько має у власності земельний пай, який здає в оренду і отримує дохід. Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень, однак ця сума є дуже мізерною. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 5000 гривень, тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~У запереченні на відповідь на відзив представник відповідача [PERSON] зазначила, що саме перебування\~та проживання\~дітей в\~Італії,\~різниця в\~курсі валют\~не може\~бути підставою\~для стягнення\~завищеного розміру\~аліментів,\~який несе\~шкоду для\~фінансового становища\~відповідача.\~Розмір аліментів\~має бути\~збалансованим і\~не перевищувати\~мінімально необхідні\~витрати для\~гармонійного розвитку\~дітей. Більшість наданих позивачем квитанцій стосуються загальних витрат на побутову хімію, продукти харчування та інші покупки, які не можуть бути кваліфіковані як витрати виключно на дітей. Позивачка у відповіді на відзив зазначає, що старша дочка має проблеми із зором, дочці потрібно робити операцію найближчим часом, проте згідно Конституції Італії особи, в яких наявні дійсні permesso di soggiorno мають право на доступ до необхідних медичних послуг безоплатно або без надмірного фінансового навантаження. Згідно з постановою Верховного Суду України від 13 листопада 2019 року у справі №761/46254/18, при визначенні розміру аліментів суд повинен брати до уваги реальні потреби дітей та можливості батьків. Встановлення аліментів має бути збалансованим, а не завищеним. Відповідач є громадянином України, перебуває за кордоном, в якого є певні витрати на проживання, офіційно не працевлаштований, має проблеми зі здоров`ям. Крім того, він утримує своїх батьків (передає батькам кошти на їхнє утримання через перевізників), оскільки останні фізично не спроможні себе утримувати, їхні видатки перевищують доходи. До відзиву на позовну заяву додавалися документи, зокрема довідка, видана ПФУ про відсутність індивідуальних відомостей про особу, [PERSON] , що є доказом, що мати будь-яких доходів не має, а довідка про доходи батька відповідача, [PERSON] , видана Управлінням ПФУ в Тернопільській області про розмір його щомісячної пенсії за період з лютого 2024 року по липень 2024 року (включно) в розмірі 15627 грн 95 коп, що є доказом, того, що батько отримує лише пенсію та висновок ЛКК №6/458 від 05.08.2024р. щодо батька відповідача, [PERSON] , який підтверджує стан здоров`я батька відповідача, що вимагає постійного лікування та сторонньої допомоги. Також в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 05.08.2024, зазначено, що батько має у власності земельний пай, який здає в оренду та отримує дохід від паю. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів та не заперечує щодо їх сплати, однак, на його думку, сума, яку просить стягнути позивачка, є непропорційною з огляду на його матеріальне становище. Тому просить позовні вимоги задовольнити частково, в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить стягувати з [PERSON] аліменти по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнає частково, просить стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 гривень щомісячно, посилаючись на те, що відповідач має проблеми з зором, має періодичну роботу, офіційно не працює. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання відсутній в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку Івать [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 377 від 10.07.2024 року, виданої Копичинецькою міською радою, [PERSON] , зареєстрована по [ADDRESS] та склад її сім`ї: заявник [PERSON] , [INFO] , дочка Івать [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Діти разом з матір`ю [PERSON] проживають в Республіці Італія, мають посвідки на тимчасове проживання (permesso di soggiorno), копії яких додані до матеріалів справи. Наданими позивачкою доказами підтверджуються її витрати на утримання дітей, купівлю шкільних товарів, продуктів харчування, їхній стан здоров`я, а саме: дочка має проблеми із зором, у сина - вроджена плоскостопість. Відповідач [PERSON] проживає також за кордоном, в Республіці Чехія. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 392931997 від 29.08.2024 відомості про належне майно відповідачу [PERSON] відсутні. Згідно відповіді на адвокатський запит Територіального сервісного МВС № 6145 № 31/19/5-11а/з від 10.09.2024 вбачається, що інформація про зареєстровані транспортні засоби за [PERSON] відсутня. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] не має постійних заробітків у Чехії, їздила з ним до лікаря-офтальмолога, в якого він лікувався. Також свідок [PERSON] , яка є матір`ю відповідача, зазначила, що син не має постійного заробітку, часом передає додому кошти, постійно помагав дружині матеріально. Крім того, судом були досліджені надані стороною відповідача інші докази, а саме: квитанції про переказ коштів на ім`я позивачки; акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 05.08.2024, медичні документи батька [PERSON] , довідки про отримання батьком пенсії та орендної плати. Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.3 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE,№ 31111/04, § 54, ЄСПЛ,від 07 грудня 2006 року). Так,\~суд при\~визначенні розмірів\~аліментів враховує матеріальне становище та стан здоров`я дітей, матеріальне становище платника аліментів, який офіційно не працює, має лише періодичну роботу за кордоном, стан здоров`я відповідача, відсутність у нього на праві власності нерухомого та рухомого майно. Відповідач за станом свого здоров`я не є інвалідом, є працездатною за віком особою. Факт перебування у нього на утриманні батьків в судовому засіданні належними доказами не доведено, він лише матеріально їм допомагає. За вказаних підстав, суд вважає, що аліменти в твердій грошовій сумі по 4\~000 гривень на кожну дитину щомісячно, але\~не менше\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дітей відповідного\~віку, до досягнення\~дітьми повноліття, які підлягають стягненню з [PERSON] , є достатнім розміром для забезпечення їх належного утримання, гармонійного фізичного та духовного розвитку. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1211,20 гривень судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial