Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє [PERSON] , звернулася 11.09.2024 до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. У позові представник позивача зазначає, що 17.02.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №300427. Згідно п.п. 1.1 Кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта. Згідно п.п. 2.1 кредитного договору клієнту надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену в особистому кабінеті і яка зазначена в даному п.п. кредитного договору. Згідно п.п.2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день нарахування ТОВ «Селфі Кредит» суми кредиту (загального розміру) на користь клієнта. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Посилається на те, що 29.03.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄПАБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» Права Вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29.02.2024 до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 38460,01 грн., з яких: 16666,67 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21793,34 грн. сума заборгованості за відсотками. Так, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.02.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №300427 в розмірі 38460,01 грн. Крім цього, посилається на те, що 17.02.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений Договір позики №0990455423, який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 17.02.2022 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0990455423 від 17.02.2022 року та отримання кредиту згідно заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. Відповідно до Договору позики позичальник підтвердив, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з правилами, викладеними на веб-сайті Товариства. Проектом договору, який відповідає умовам даного Договору та погоджується з ними. Акцептуючи оферту позичальник підтвердив, що уклав цей Договір на сприятливих для себе умовах, у тому числі з отриманням повної інформації від Товариства, достатньої та необхідної для прийняття ним рішення щодо укладення цього Договору, що відповідає його внутрішній волі. Посилається на те, що 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄПАБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» Права Вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 року до Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 40342,5 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31342,5 грн. сума заборгованості за відсотками. Так, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.11.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЄАПБ» за Договором позики №0990455423 в розмірі 40342,5 грн. Крім цього, вказує, що 17.02.2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2950165. У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариства правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТзОВ "Лінеура Україна" (п.п.9.9 кредитного договору), які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови Кредитного договору відповідач підтверджує , що він повністю розуміє, погоджується і зобовязується неухильно дотримуватися цих правил. Посилається на те, що 17.05.2023 між ТзОВ "Лінеура Україна" та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17052023, відповідно до умов якого ТзОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄПАБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ "Лінеура Україна" Права Вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 17.05.2023 року до Договору факторингу №17052023 від 17.05.20232 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 36159,3 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29159,3 грн. сума заборгованості за відсотками. Так, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 17.05.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «ЄАПБ» за Договором позики №2950165 в розмірі 36159,3 грн. Також зазначає, що 27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №100993225, який підписано електронним підписом позичальника, про що свідчить п.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах споживчого кредиту, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Посилається на те, що 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) за плату, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, зазначені у реєстрі боржників. Зазначає, що відповідно до витягу з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23724 грн., з яких: 13950 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6924 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2850 грн. заборгованість за комісією. Згідно п.3.9 договору факторингу у разі отримання коштів від боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання цього договору, клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно) на рахунок фактора, вказаний в розділі 10 даного договору. Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення кредитної заборгованості. Всупереч умовам договору позики, та незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, а саме після відступлення позивачу права грошової вимоги, він не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту права вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №100993225 в розмірі 23724грн. З посиланням на відповідні правові норми та докази, позивач вказує на те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за кредитними договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ ФК «ЄАПБ», на загальну суму 138685,81 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача і понесені судові витрати у справі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.09.2024 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи відповідача по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Разом з позовними вимогами просить задовольнити позов та розглядати справу за відсутності представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання повістки. Будь яких заяв чи клопотань до суду від нього не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 17.02.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений договір №300427 про надання споживчого кредиту. Згідно п.п. 1.1 Кредитного договору, уклдання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через ВЕб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта. Згідно п.п. 2.1 кредитного договору клієнту надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену в особистому кабінеті і яка зазначена в даному п.п. кредитного договору. Згідно п.п.2.4 кредитного договору, кредит вважається наданим в день нарахування ТОВ «Селфі Кредит» суми кредиту(загального розміру) на користь клієнта. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил (а.с.10-18). Згідно Паспорта споживчого кредиту ТОВ «Селфі Кредит» надало кредит [PERSON] , сума кредиту 16666,67 грн., строк кредитування 182 дні (а.с.20-21). 29.03.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄПАБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» Права Вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.22-24). Відповідно до Реєстру боржників №2 від 29.02.2024 до Договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 38460,01 грн., з яких: 16666,67 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 21793,34 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.25-26). Згідно Паспорта споживчого кредиту вбачається, що 17.02.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений Договір позики №0990455423/3, сума кредиту 9000 гривень, строк кредитування 12 місяці, що також підтверджується Акцептом оферти від 17.02.2022 року (а.с.32-35). 24.11.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №24/11-22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄПАБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» Права Вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.40-42).. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 року до Договору факторингу №24/11-22 від 24.11.2022 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 40342,5 грн., з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 31342,5 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 43-44). 17.02.2022 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2950165. У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору, укладання кредитного договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариства правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТзОВ "Лінеура Україна" (п.п.9.9 кредитного договору), які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови Кредитного договору відповідач підтверджує , що він повністю розуміє, погоджується і зобовязується неухильно дотримуватися цих правил (а.с.49-57). Згідно Паспорта споживчого кредиту ТзОВ «Лінеура Україна» надало кредит [PERSON] в сумі 7000 гривень, строк кредитування 360 днів (а.с.58-59). 17.05.2023 між ТзОВ "Лінеура Україна" та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17052023, відповідно до умов якого ТзОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄПАБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ "Лінеура Україна" Права Вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.62-64). Відповідно до Реєстру боржників від 17.05.2023 року до Договору факторингу №17052023 від 17.05.20232 року, ТОВ ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 36159,3 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 29159,3 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.66). 27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №100993225, який підписано електронним підписом позичальника, про що свідчить п.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах споживчого кредиту, повністю приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил (а.с.75-79). Згідно Паспорта споживчого кредиту №100993225 ТзОВ «МІЛОАН» надало [PERSON] \~кредит в\~сумі 15000\~гривень,\~строк кредитування\~30\~днів (а.с.80). 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) за плату, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» права вимоги до боржників, зазначені у реєстрі боржників (а.с.81-82). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу №16072024, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23724 грн., з яких: 13950 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6924 грн. - сума заборгованості за відсотками, 2850 грн. заборгованість за комісією (а.с.84). Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив суд. Відповідно до вимог статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За правилом частини першої статті 205\~Цивільного кодексу\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до статті 6\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Щодо укладення кредитних договорів в електронному вигляді Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З матеріалів справи встановлено, що кредитні договори № 300427 від 17.02.2022 року, №0990455423\~від 17.02.2022\~року,\~№2950165\~від 17.02.2022\~року та\~№100993225\~від 27.01.2022\~року, підписані відповідачем електронним підписом, про що, зокрема зазначено в розділі 6 Договорів. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредиторів подав заявки на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредитів, після чого кредитори надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитні договори не були би укладені сторонами. Відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» оспорювані кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81\~ЦПК України є його процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 , від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19. Щодо виконання умов кредитних договорів. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, і в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови кредитних договорів №300427 від 17.02.2022 року, №0990455423 від 17.02.2022 року, №2950165 від 17.02.2022 року та №100993225 від 27.01.2022 року. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до статті 77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 83\~ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак станом на день ухвалення рішення суду першої інстанції матеріали справи не містили первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача [PERSON] за вказаними вище кредитними договорами. Розрахунок заборгованості не є належним доказом наявності заборгованості та її розміру та не є первинним документом у розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, копія квитанції за сплату №138489081 від 17.02.2022 року про зачислення 9000 гривень на картку [NUMBER] не є доказом належності карткового рахунку відповідачу [PERSON] та отримання вказаних коштів саме відповідачем [PERSON] (а.с.39). З урахуванням\~того,\~що на\~підтвердження позовних\~вимог позивач\~не надав\~належних та\~допустимих доказів,\~які підтверджують\~надання відповідачу\~ [PERSON] \~кредитних коштів\~у розмірі,\~які були\~передбачені кредитними\~договорами,\~наявність заборгованості\~за тілом\~кредиту та\~процентами,\~суд доходить\~висновку про\~те,\~що позивач\~не довів\~наявність заборгованості\~у відповідача\~в розмірах\~вказаних у\~наданих ним\~розрахунках за\~кредитними договарами № 300427 від 17.02.2022 року, №0990455423 від 17.02.2022 року, №2950165 від 17.02.2022 року та №100993225 від 27.01.2022 року. До подібних висновків дійшов Верховний Суду постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25травня 2021року у справі №554/4300/16-ц,від 26 травня 2021року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021року у справі №209/3046/20, від 26жовтня 2022 року у справі №686/6783/21. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 6, 206, 526, 628, 628, 638, 639, 1054 ЦК України, ст.ст. Закону України «Про електронну комерцію», ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»,

Outcome: dismissed