Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

у серпні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "ФК "Профіт Капітал"про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2024 року цивільну справу № 753/16731/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично матеріали були передані судді 04 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 23 вересня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 18 жовтня 2024 року судом було ухвалено рішення у зазначеній справі, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. 21 жовтня 2024 року до суду від адвоката Базалецького Р.В., який діє в інтересах [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22 жовтня 2024 року справу було передано до провадження судді Шаповалової К.В. Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року заяву було прийнято до розгляду. У своїй заяві представник позивача просить відшкодувати витрати на правову допомогу, які поніс позивач, у зв`язку з розглядом справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, які становлять 10 000,00 грн. 28 жовтня 2024 року до суду від ТОВ "ФК "Профіт Капітал" надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 1500,00 грн. Своє клопотання представник відповідача обгрунтовує тим, що з огляду на предмет спору справа не була складною, спір був немайновим, наголошує на тому, що стягнення заборгованості з [PERSON] в межах виконавчого провадження не здійснювалося, заявлені позивачем витрати на правничу допомогу складають більше ніж її заборгованість перед ТОВ "ФК "Профіт Капітал" як стягувачем за кредитним договором. До того ж представник відповідача посилається на те, що існує чисельна практика щодо розгляду аналогічних спорів, а тому вважає, що суд має врахувати критерії розумності та їх співмірність із характером фактично виконаної адвокатом роботи, та зменшити розмір витрат позивача до 1500,00 грн. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд доходить наступного висновку. У серпні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "ФК "Профіт Капітал"про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 18 жовтня 2024 року судом було ухвалено рішення у зазначеній справі, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. У заяві, яка була подана представником позивача 21 жовтня 2024 року до суду, він зазначає, що ним під час розгляду справи по суті було подано до суду заяву про розподіл судових витрат, та наразі він, у відповідності до вимог Закону, подав заяву у якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом [PERSON] до ТОВ "ФК "Профіт Капітал"про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача у заявах по суті справи просив стягнути судові витрати з відповідача. Сама заява про ухвалення додаткового рішення також представником позивача була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, адвокат надав суду копію договору про надання професійної правничої допомоги № 22/08-01 від 22 серпня 2024 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Базалицьким Р.В. Розділом 4 договору передбачений порядок здійснення оплати за надану професійну правничу допомогу. Зокрема, положеннями пункту 4.1.3 передбачено, що всі витрати сплачуються клієнтом за їх фактичною вартістю на підставі рахунка, виставленого адвокатом. Вартість фактичних витрат включається в акт наданої правничої допомоги. Відповідно до додатку №1 до вказаного договору, сторони погодили вартість професійної правничої допомоги, згідно якого вартість однієї години роботи адвоката складає 2 000 грн. Відповідно до акту надання правничої допомоги від 21 жовтня 2024 року за договором про надання правничої допомоги №22/08-1 від 22 серпня 2024 року, адвокат надав клієнту послуги професійної правничої допомоги у цивільній справі № 753/16731/24 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до ТОВ "ФК "Профіт Капітал", а клієнт прийняв професійну правничу допомогу, а саме: узгодження правової позиції по справі, отримання та ознайомлення з документами, запит про надання документів до приватного виконавця, підготовка, подання до Дарницького районного суду м. Києва позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Загальна кількість витрачених годин на роботу склала - 5 годин, загальна вартість наданих послуг склала 10 000,00 грн. Відповідно до остаточного розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, за правову допомогу, а саме: узгодження правової позиції по справі, отримання та ознайомлення з документами, запит про надання документів до приватного виконавця, підготовка, подання до Дарницького районного суду м. Києва позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач поніс витрати у загальному розмірі 10 000,00 грн. Отже, представником позивача надано суду докази щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин даної справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн є завищеними. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, зважаючи на аргументи представника відповідача щодо співмірності витрат на правову допомогу та прохання зменшити витрати на правову допомогу, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, змісту поданих ним заяв по суті спору, враховуючи, що справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, з огляду на те, що існує значна установлена практика щодо розгляду аналогічних спорів, враховуючи те, що в акті виконаних робіт враховується надана послуга "запит про надання документів до приватного виконався", а із матеріалів справи вбачається, що документи долучені до позову були отримані адвокатом з АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень), враховуючи, що адвокатом позов та всі заяви , які стосуються розгляду справи були подані через підсистему Електронний суд, що значно спростило обсяг роботи адвоката, зокрема, друк позову та додатків до нього, надсилання його до суду через відділення поштового зв`язку, тощо, суд дійшов до висновку, що заявлені витрати представником позивача не відповідають критерію розумності, не співрозмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи, матиме надмірний характер. З огляду на зазначене у сукупності, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial