Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що з сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі 24 січня 2020 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №21. Спільне життя з відповідачем не склалося незважаючи на поважний вік, подружні відносини припинені, два роки тому відповідач пішов з будинку і про своє місце перебування не повідомив, сторони не спілкуються більше двох років, спільних дітей не мають. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, а надання будь-яких строків на примирення не доцільним. З наведених підстав просить шлюб розірвати. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі Ухвалою суду від 05.09.2024 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.Ухвалою суду від 02.10.2024 після повторного авторозподілу справу прийнято до провадження судді Жуковської О.Ю. та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін. Представник позивачки просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивачки, про що подала заяву. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання поштової кореспонденції, яка повернулася до суду з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою" також шляхом публікації оголошення про виклик особи на офіційному сайті судової влади України. За ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачу за місцем його реєстрації. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 січня 2020 року Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що спільно з відповідачем не проживає, спільного господарства не веде, спільних дітей не мають. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з відзивом і будь-якими запереченнями до суду не звертався, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому вимогу задовольняє.

Outcome: approved