Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття і на цей час навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Інгулецький фаховий коледж Криворізького національного університету" на ІІІ курсі за денною формою навчання на бюджетній основі за спеціальністю "Гірництво" спеціалізацією "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв" з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. Відповідач до досягнення сином повноліття сплачував аліменти на його утримання. На даний час матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає, хоча є працездатною особою, має дохід та можливість її надавати. Просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки всіх його доходів, до досягнення сином 23-х років, тобто до [INFO] року, за умови продовження ним в цей період навчання. Процесуальні дії у справі. 27.08.2024 позовна заява надійшла до суду. 30.08.2024 суддя з метою визначення підсудності скористався даними Єдиного державного демографічного реєстру. Підтверджена реєстрація сторін та третьої особи. 02.09.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Позивач при зверненні до суду з позовом подала заяву про розгляд справи за її відсутності. 17.09.2024 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками отримана відповідачем засобами поштового зв`язку 10.10.2024р. Враховуючи, що відповідач відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] . [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі "Інгулецький фаховий коледж Криворізького національного університету" на ІІІ курсі за денною формою навчання на бюджетній основі за спеціальністю "Гірництво" спеціалізацією "Експлуатація та ремонт гірничого електромеханічного обладнання та автоматичних пристроїв" з 01.09.2022 року по 30.06.2026 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в період навчання не надає. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до положень ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Висновок суду. На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. При визначенні розміру аліментів, суд враховує сімейний та майновий стан сторін, враховує потребу повнолітнього сина у коштах на харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів для навчання та канцелярського приладдя тощо. При цьому, суд враховує, що повнолітній син навчається за денною формою здобуття освіти, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги. Батько в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина в період навчання не надає. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність у нього осіб на утриманні, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати повнолітнього сина в період навчання та відзиву не надав. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved