Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою та просить суд встановити факт проживання однією\~сім`єю не\~менше п`яти\~років з померлою [INFO] [PERSON] , посилаючись на неможливість успадкувати майно, залишене після смерті [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначено що [INFO] померла [PERSON] , з якою він за її життя з весни 1986 року створив сім`ю та проживав разом як чоловік та дружина по [ADDRESS] , де згодом зареєстрував своє місце проживання. З початку спільного проживання вони з дружиною жили як одна сім`я, мали спільний бюджет, разом купували продукти харчування, ремонтували квартиру, відпочивали, сплачували комунальні послуги, тощо. Після смерті [PERSON] займався організацією поховання, поставив пам`ятник, доглядає місце поховання. Однак звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини отримав відмову у зв`язку з відсутністю доказів проживання його як спадкоємця однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Тому з метою оформлення спадкових прав просить задовольнити заяву. Ухвалою суду від 09 вересня 2024 року заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року прийнято до розгляду в порядку окремого провадження вказану цивільну справу. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України. До суду надійшла заява заявника [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради заяви про розгляд справи за відсутності представника чи відкладення розгляду справи, письмових заперечень проти вимог, до суду не подав. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5 копія свідоцтва). Після смерті [PERSON] заявник [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак постановою державного нотаріуса 27 травня 2024 року відмовлено йому у видачі свідоцтва, оскільки неможливо встановити чергу спадкування та не надано доказів проживання його як спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 7). Відомості про інших спадкоємців у матеріалах спадкової справи відсутні. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статті 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки (постанова Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 133/960/19 провадження № 61-18742св20). Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю (постанова Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК України підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, до суду надано акт від 29 травня 2024 року, складеного мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , відповідно до тексту якого [PERSON] [INFO] проживає по [ADDRESS] з 1986 року по дату складення акту, разом з дружиною [PERSON] вели спільне господарство (а.с.8). Установлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Таким чином, ураховуючи надані до суду докази (акт з місця проживання) та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає\~доведеним факт\~постійного проживання\~заявника зі\~спадкодавцем [PERSON] ,\~померлою [INFO] ,\~на час\~відкриття спадщини,\~за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини,

Outcome: approved