Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

26.07.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 27.01.2007 між нею та відповідачем Виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 02. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи із 2023 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, окрім того, сторони проживають окремо. При цьому, станом на дату звернення позивачки із заявою про стягнення аліментів шлюб між сторонами не розірваний. Позивачка зазначає, що із осені 2023 жодних коштів та іншої допомоги на утримання дітей від відповідача не отримувала, відповідач проживає окремо від дітей та ухиляється від виконання свого обов`язку щодо їх утримання, не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний та духовний розвиток. Окрім того, позивачка вказує, що відповідач працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, його стан здоров`я дозволяє йому працювати, однак добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, не несе витрат на лікування, оздоровлення та розвиток дітей, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі третини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. Ухвалою суду від 08.08.2024 провадження у справі № 141/435/24 відкрито, розгляд справи вирішено проводити 12.09.2024 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.09.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Кушнеренка Є.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнає частково та просить суд стягувати з нього одну третину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судові засідання, призначені на 12.09.2024 та на 17.10.2024 не відбулись та були відкладені, відповідно, на 17.10.2024 та на 06.11.2024, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача адвоката Клімушева Є.В. про відкладення розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання 06.11.2024 не з`явився, повноважного представника до суду не направив, при цьому, 05.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника відповідача адвоката Кушнеренка Є.Ю. від 05.11.2024 про розгляд справи без участі представника відповідача. В судовому засіданні 06.11.2024 представник позивачки адвокат Клімушев Є.В. просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі Суд, розглянувши матеріали справи №141/435/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 27.01.2007 Виконкомом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 02. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.09.2011 Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.05.2014 Виконавчим комітетом Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Як убачається із довідки ТОВ «Бриз» № 1 від 22.08.2024, [PERSON] працює із 13.10.2020 в ТОВ «Бриз» на посаді водія навантажувача та загальна сума нарахованого доходу в період із лютого 2024 по липень 2024 становить 108119,66 грн. Позивачка зазначає, що із осені 2023 жодних коштів та іншої допомоги на утримання дітей від відповідача не отримувала, відповідач проживає окремо від дітей та ухиляється від виконання свого обов`язку щодо їх утримання, не піклується про стан здоров`я дітей, їх фізичний та духовний розвиток, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі третини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дітей. Визначаючись щодо спірних правовідносин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 8 Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 1 ст. 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Частиною статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і відповідно до ст. 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Як вбачається з частини 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Також відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно положень ст. 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Постановою Пленуму Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 1 ст. 191\~Сімейного кодексу\~України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом установлено, що домовленість між сторонами щодо утримання дітей не досягнута, а тому право позивачки на отримання від відповідача аліментів підлягає захисту. Однак, позивачем відповідно до вимог ч. 1 ст.\~182\~СК України належним чином не обґрунтовано необхідність стягнення з відповідача аліментів саме у розмірі у розмірі третини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину у розмірі прожиткового мінімуму щомісячно. З огляду\~на викладене,\~визначаючись щодо\~розміру та\~способу стягнення\~аліментів,\~суд враховує\~обов`язок\~обох батьків\~утримувати дітей\~до їх\~повноліття,\~розмір гарантованого\~законодавством України\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку,\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дітей,\~той факт,\~що відповідач працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене та обставини справи, саме на сторін покладений обов`язок доказування розміру аліментів, що підлягають стягненню. За вказаних обставин, з урахуванням положень ч. 1 ст. 182 та ч. 5 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що розумним та справедливим розміром стягнення аліментів на утримання дітей відповідача є 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також згідно ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial