Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Представник ТОВ «Споживчий центр» Чайка І.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 19800,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 24.02.2024-100000440 від 24.02.2024 р. ТОВ «Споживчий центр» відповідачу було надано кредит в сумі 10000,00 грн. строком на 42 днів зі сплатою за користуванням кредитом у розмірі 2% за 1 (один) день/днів користування Кредитом протягом первинного та пролонгованого строків. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 03.07.2024 року за вказаними кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 19800 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку він в добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за кредитним договором. Представник позивача в судове засідання нез`явився , надали клопотання про розгляд справи у відсутність представника . Відповідач в судове засідання не з`явився , в порядку ст.ст. 128-131 ЦПК України є особою належним чином повідомленою , заяв про відкладення розгляду, розгляд в його відсутність, відзиву на позов не надходило, а тому суд ухвалив проводити розгляд в порядку заочного провадження. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. 24.02.2024 р. між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 24.02.2024-100000440, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 10000,00 грн., строком на 42 календарних днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Укладення договору підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки на укладення кредитного договору від 24.02.2024 року, копією підтвердження укладення кредитного договору та паспортом споживчого кредиту, які містять електронний підпис відповідача(а.с. 27-32). На підставі кредитного договору, ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 10000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 24.02.2024 р. (а.с. 37). Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Згідно з наданим товариством розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 19800 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9800 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 13). Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 24.02.2024 року, підтвердження укладення кредитного договору, паспорт споживчого кредиту, підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису [PERSON] . Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 10000 грн. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем по тілу кредиту в сумі 10000 грн. та процентам в сумі 9800 грн.. Вказана заборгованість не спростовна відповідачем. А відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору в сумі 19800 грн. обгрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved