Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) загальною площею 1,02 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї ділянки в натурі, що розташована на території Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та перебувала в колективній власності агрофірми «Дружба». Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом. Однак, оскільки в сертифікаті на право на земельну частку (пай) були допущені помилки в написанні анкетних даних спадкодавця та остання не оформляла державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив суд встановити юридичний факт належності померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0096940 від 13 червня 1997 року, а також визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Представник позивача направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Магальської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що при оформленні померлій [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0096940 від 13 червня 1997 року, виданого на підставі рішення Новоселицької РДА № 181-Р від 09 червня 1997 року, помилково було записано прізвище його власника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Вказане підтверджується вищезазначеним сертифікатом на право на земельну частку (пай), свідоцтвом про зміну імені померлої [PERSON] , свідоцтвом про смерть [PERSON] , довідкою Магальської сільської ради Чернівецького району № 1421 від 29 серпня 2024 року, матеріалами спадкової справи та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи вимогу про встановлення даного юридичного факту, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. За змістом ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі належність правовстановлюючих документів. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення вказаного юридичного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення вимог про встановлення юридичного факту має юридичне значення для позивача. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених ним та підтверджених документами. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0096940 від 13 червня 1997 року, виданого на підставі рішення Новоселицької РДА № 181-Р від 09 червня 1997 року Державний акт на право власності земельної частки [PERSON] при житті не оформляла та не отримувала. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0096940 від 13 червня 1997 року втрачений. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв своєчасно в порядку спадкування за заповітом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виданою Магальської сільської ради Чернівецького району № 1422 від 29 серпня 2024 року та матеріалами спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із виявленим нотаріусом розбіжностей у написані анкетних даних спадкодавця, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , спадщину прийняв своєчасно, інших спадкоємців не має, то право на земельну частку слід визнати за ним в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved