Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив суд визначити позивачу двомісячний додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, у вигляді земельної ділянки, площею 2,742 га, розташованої на території Софіївської (колишньої Валівської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер:1221880500:02:001:0173, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] заповіт не складала. При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , померлого [INFO] , постановою нотаріуса від 18.12.2023 їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, у зв`язку із тим, що спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Як на підставу пропуску 6-місячного строку із зверненням до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, позивач посилається на те, що на момент смерті матері вона доглядала за своєю рідною сестрою [PERSON] , яка хворіла та потребувала постійного догляду. Після смерті сестри, яка померла [INFO] , позивач готувалася звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак від нотаріуса дізналася, що після початку повномасштабного вторгнення, після 24 лютого 2022 року, набрала чинності постанова КМУ від 28.02.2022 року № 164 зі змінами, внесеним змінами, які на дату смерті [PERSON] , зупинено строк для прийняття спадщини на час дії воєнного стану, в зв`язку з чим вона не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Ухвалою судді від 21 серпня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та за заявою позивача в порядку підготовки справи до судового розгляду з Шостої криворізької нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребувані докази на підтвердження викладених в позові обставин (а.с. 28). 10 жовтня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 86). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 98). Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні спірного питання покладається на розсуд суду (а.с. 92-93). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. На спадщину, до відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не претендує (а.с. 95). Представник третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засіданням не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 78,88). В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, давши оцінку наданим суду доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, у вигляді земельної ділянки, площею 2,742 га, розташованої на території Софіївської (колишньої Валівської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, кадастровий номер:1221880500:02:001:0173, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної їй на підстав державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП№010536 від 17 серпня2004 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу зазначеного вище нерухомого майна на випадок смерті не здійснила, що підтверджується копією спадкової справи 441/2023 заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 39-69) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75166166 від 18.12.2023 (а.с. 49-50). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] є її донька [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] (а.с. 9) та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого мати позивача змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » під час реєстрації шлюбу (а.с. 10), а також чоловік померлої [PERSON] . - третя особа по справі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Як видно з копії спадкової справи 441/2023 (а.с. 39-69) до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 18.12.2023 з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , звернулася донька померлої [PERSON] позивач по справі, також 22.12.2023 з заявою про відмову від спадщини звернувся чоловік померлої [PERSON] третя особа по справі та з 18.01.2024 з претензією кредитора звернувся АТ КБ «ПРИВАТБАНК» - третя особа по справі. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або відмови від спадщини до суду не зверталися. Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії від 18 грудня 2023 року, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв`язку з тим, що спадкоємцем пропущений 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 17). Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач в позовній заяві вказує та ці доводи ніким та нічим не спростовані та підтверджені матеріалами справи, що вона дійсно пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини, у зв`язку із тим, що на момент смерті та після смерті матері вона доглядала за своєю рідною сестрою [PERSON] , яка хворіла та потребувала постійного догляду, яка померла [INFO] (а.с. 14,15,16). Після смерті сестри, вона готувалася звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак від нотаріуса дізналася, що після початку повномасштабного вторгнення, після 24 лютого 2022 року дізнався від нотаріуса про набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 р. № 164 із змінами, пункт 3 якої діяв у наступній редакції: «Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється». Беручи до уваги положення вказаної Постанови № 164, вона правомірно вважала, що строк для подання заяви на прийняття спадщини зупинено на час дії воєнного стану. Таким чином, у сукупності усі вище перелічені події наклали свій відбиток на її моральний стан та фізичне здоров`я, тому вона після усіх негативних подій, що відбулися у її житті, відновлювалася кілька місяців, що не дало змоги вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, 6) незначний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та зверненням особи до нотаріуса й подачею позову у справі, 7) обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів, 8) нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану. Зокрема, обмеження протягом певного часу доступу до нотаріальних реєстрів та нечіткість норм національного законодавства стосовно строку на прийняття спадщини в період дії воєнного стану можуть бути прийняті судом якості доводів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначені висновки містяться у постанові КЦС ВС від 10 липня 2024 року, справа № 522/13476/23, провадження № 61-7645св24. Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» від\~23\~лютого 2006\~року національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. З урахуванням положень ст.\~8\~Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 року), беручи до уваги наведені обставини, суд вбачає можливість визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом поважними. Таким чином, суд на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю в два місяці, який суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , який обчислювати з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved