Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, згідно якого просив продовжити йому строк для відчуження земельної ділянки площею 6,5691 га, кадастровий номер 5123986400:01:003:0141, з цільовим призначенням для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2019 року, терміном 1 (один) рік з дня набрання рішенням законної сили. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] після смерті брата успадкував земельну ділянку площею 6,5691 га, кадастровий номер 5123986400:01:003:0141, з цільовим призначенням для ведення товарно сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (далі - земельна ділянка). Отримати консультацію раніше вказаного строку було неможливим через перебування позивача на періодичних лікуваннях, введення на території України карантину з метою запобігання Covid -19 та воєнного стану. З позовом про відчуження земельної ділянки на час звернення із вказаним позовом Степанівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області не зверталась, а законодавством не встановлено заборони щодо продовження строку відчуження земельної ділянки іноземцями. Стислий виклад позиції представника позивача. 28 жовтня 2024 року на адресу суду від представника позивача адвоката Коновалової Наталі Олександрівни надійшла заява про проведення судового засідання без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.155 - 158). Стислий виклад позиції відповідача. Представник Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області Наталія Бараненко надіслала на адресу суду лист від 29 березня 2024 року № 730 про розгляд справи без присутності представника сільської ради, заперечень не мають (а.с. 80). Стислий виклад позиції третьої особи. Представник ГУ Держгеокадастру в Одеській області Валерій Михайлов подав письмові пояснення, згідно яких зазначив, що оскільки позивач у встановлений законодавством строк не відчужив земельну ділянку, беззаперечно обгрунтованими є підстави для припинення права приватної власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави. Вказану позицію підтримали у судовому засіданні прокурор та представник третьої особи. Процесуальні дії у справі (крім протокольних). 9 січня 2024 року позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 38 - 39). 16 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 44 - 45). 24 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Коновалової Наталі Олександрівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 154). Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] є громадянином Республіки Молдова (а.с. 5 - 12). [PERSON] належало за життя право власності на земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 25), та копією свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкова справа № 86/2016 (а.с. 21). [INFO] помер [PERSON] у віці 64 роки, про що складено відповідний актовий запис № 97 (а.с. 27). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його брат, [PERSON] , який отримав у спадок земельну ділянку (а.с. 29). 28 жовтня 2019 року [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку (а.с. 31). На підтвердження наявності захворювань, [PERSON] надав виписку із медичної карти (а.с. 33 - 34). Водночас статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не подано. Стаття 13 Конституції України визначає, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до частини 1 статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу (частина 5 статті 22 ЗК України). Відповідно до частини 2 статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини (частина 3 статті 81 ЗК України). Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (частина 4 статті 81 ЗК України). Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно пункту «е» статті 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно частинами 1, 2 статті 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Так, [PERSON] є громадянином Республіки Молдова, який зареєстрував право власності на земельну ділянку 28 жовтня 2019 року. Іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»). Відповідно до вимог ЗК України він повинен був протягом року здійснити її відчуження, однак вказаний обов`язок не виконав. Статті 81, 84, 140, 145 ЗК України є імперативними, регламентують порядок і строк відчуження земельної ділянки іноземним громадянином (особою без громадянства), що відраховується з моменту переходу такого права і даний строк є преклюзивним та змінюватися не може. Аргументи про пропуск річного строку з поважних причин, а також через юридичну необізнаність, суд не бере до уваги з огляду на положення статей 81, 145 ЗК України, якими встановлено строк відчуження земельної ділянки в один рік та не передбачено можливості для збільшення вказаного строку чи його поновлення. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed