Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Вертіївської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 02 місяці після свого рідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обгрунтований тим, що позивач проживає в м.Києві, має хворобливий стан та з братом майже не спілкувалась через неприязні стосунки, про його смерть дізналась з повідомлення племінника [PERSON] у березні 2024 року, яким також повідомлено, що оформлення спадщини після батька він розпочав у 2019 році, але не завершив, після його батька залишилась спадщина на земельні ділянки, останній запропонував їй оформити спадщину її рідного брата. Після чого позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини рідного брата, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку прийняття спадщини. Вказане є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року за результатами підготовчого провадження, під час якого відзив чи заперечення відповідачем не подані, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до клопотання від 30 серпня 2024 року позивач [PERSON] позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Відповідно до клопотання від 10 вересня 2024 року представник відповідача Вертіївської сільської ради Лозян Ф.М. просить справу розглянути за відсутності та прийняти рішення згідно з чинним законодавством. Згідно з заявою від 24 жовтня 2024 року третя особа [PERSON] просить розгляд справи провести за відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Інші заяви, клопотання учасників по справі станом на 29 жовтня 2024 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247\~ЦПК\~України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , яка є рідною сестрою [PERSON] , який помер [INFO] в с.Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області, і який згідно довідки Вертіївської сільської ради від 29 березня 2024 року на час смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним на час смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру… від 05 липня 2024 року інформація щодо спадкової справи після [PERSON] відсутня. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Голік Л.В. від 29 березня 2024 року [PERSON] пропущений 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON] .. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 19 березня 2020 року по справі №740/130/20 (провадження №2/740/514/20) сину спадкодавця [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , і як спадкоємцю за заповітом від 19 липня 2011 року на земельні ділянки, визначений додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] батька. За поданими суду матеріалами, зокрема Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру… від 05 липня 2024 року, [PERSON] не реалізував своє право на прийняття спадщини після смерті батька, про що заперечення учасників по справі відсутні, також встановлено, що позивач, яка має хворобливий стан і постійне місце проживання в м.Києві, дізналась про смерть брата з повідомлення третьої особи у березні 2024 року, про що також заперечення під час судового розгляду відсутні. Відповідно до ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. За таких обставин [PERSON] , як спадкоємець за законом другої черги, має право на прийняття спадщини свого рідного брата [PERSON] , про смерть якого дізналась в березні 2024 року. Вказані обставини у сукупності підтверджують наявність поважних причин, які позбавили можливості позивача звернутися до нотаріуса з відповідною заявою впродовж 6-місячного строку для прийняття спадщини після свого рідного брата, у зв`язку з чим судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку терміном два місяці для подання відповідної заяви до нотаріуса. Також судом враховуються положення ст.2 ЦПК України-завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як зазначив\~Європейський суд з прав людини при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог. Аналіз практики Верховного Суду показує, що, окрім принципів цивільного права- справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Встановлені судом обставини, які є підставою для задоволення позову, сторонами та третьою особою не\~спростовувались і\~не заперечувались,\~судом надана можливість відповідачу та третій особі представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять їх в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Outcome: approved