Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 19.02.2005 уклала шлюб з відповідачем. У подружжя\~від шлюбу\~є спільні\~діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Разом з тим, подружні відносини між подружжям не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння, поваги, подружжя спільного господарства не веде. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року провадження у справі зупинялося та надавався подружжю строк для примирення два місяці. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено, від сторін не надійшло заяв про закриття провадження у справі у зв`язку із примиренням . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2005 року сторонами зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Плосківської сільської ради Ружинського району Житомирської області, актовий запис №1 (а.с.7). У подружжя від шлюбу є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, сторони втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. За змістом частини другої ст.ст. 114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка просила судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved