Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

13.06.2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 18.08.2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 496. Від спільного шлюбу мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка останні два роки сімейне життя між сторонами почалось погіршуватись, кожен із них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, виховання дітей, між позивачем та відповідачем почали виникати сварки, свідком яких нерідко становились їхні сини. Сторони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З квітня 2024 року сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка зазначає, що примирення між нею та відповідачем можливе. Ухвалою суду від 18.06.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, наполягала на його задоволенні. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. 24.09.2024 року представником відповідача було подано клопотання про залишення даної позовної заяви без розгляду, оскільки у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, перебуває на розгляді цивільна справа № 202/7727/24 зі спору між тими самими сторонами про той самий предмет спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 18.08.2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 496. Від спільного шлюбу мають малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як зазначено позивачем, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем, ведення ними спільного господарства та проживання, припинені з квітня 2024 року. Позивачка вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливими. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні сторони не проживають разом, за досить тривалий вони не примирились та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Оскільки, як встановлено судом, примирення між сторонами не можливе, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Щодо клопотання представника відповідача про залишення даної позовної заяви без розгляду, оскільки у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, перебуває на розгляді цивільна справа № 202/7727/24 зі спору між тими самими сторонами про той самий предмет спору, суд зазначає наступне. Так, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2024 року у цивільній справі №202/7727/24 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових справ, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2024 року по справі № 202/7727/24, провадження №2/202/3984/2024 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було скасовано. Згідно ухвали про відкриття провадження у справі № 202/7727/24, позов надійшов до суду 13.06.2024 року, тобто у той самий день, що й позов [PERSON] . Відтак, суд не бере до уваги клопотання представника відповідача про залишення даної позовної заяви без розгляду.

Outcome: approved