Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

23.04.2024 року позивач звернувся до Новоушицького районного суду Хмельницької області з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [PERSON] перебував із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі із 11.03.2011 року, який розірвано рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16.04.2024 року. Від шлюбу у сторін є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11.03.2024 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.02.2024 року. Позивачем вказаний судовий наказ звернуто до виконання. При зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу [PERSON] приховала відомості, що у [PERSON] є ще одна дитина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області на сина [PERSON] також стягуються аліменти. Крім того, позивач добровільно перекидає кошти першій дружині [PERSON] . Також на утриманні позивача перебувають його батьки пенсіонери, а мати є інвалідом ІІ групи. Позивач є військовослужбовцем, отримує заробітну плату, однак несе витрати на утримання сина, дочки, батьків і для власного проживання. Відповідач працює в ПП «Дживальдіс» та отримує заробітну плату. Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11.03.2024 року у справі № 680/142/24 до розміру 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Новоушицького районного суду Хмельницької області від 01.05.2024 року справу передано за підсудністю до Віньковецького районного суду Хмельницької області. 31.05.2024 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16.10.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але його представник [PERSON] позов підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просить його задовольнити. Пояснив, що відповідач є військовослужбовцем, але розмір заробітної плати йому невідомий. Інше майно та джерела доходів у відповідача відсутні. Чи працює мати відповідача йому не відомо, батько відповідача не працює, є пенсіонером. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але її представник [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач не надав доказів не лише погіршення його матеріального становища, а взагалі свого матеріального становища. Також позивач не надав доказів сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу, оскільки надані ним платіжні інструкції не містять призначення платежу. Крім того, позивачем не надано доказів утримання відповідачем своїх батьків. Тому позов є необґрунтованим і просить відмовити у його задоволенні. Відповідно до\~ч.ч.\~1-4\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 16.04.2024 року у справі № 680/141/24. [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , та згідно з судовим наказом Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11.03.2024 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.02.2024 року. [PERSON] також є батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.07.2010 року. Відповідно до довідки про підтвердження місяця роботи від 26.02.2024 року № 82 відповідач [PERSON] працює налагоджувальником устаткування у виробництві харчової продукції у ПП «Дживальдіс». Позивач [PERSON] є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою № 2084/3262 від 08.04.2024 року та копією посвідчення серія [NUMBER] , але розмір заробітної плати та відомості про отримані доходи позивачем суду не надано. Із пенсійного посвідчення серія [NUMBER] слідує, що [PERSON] (батько позивача) є пенсіонером та отримує пенсію за віком. Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААГ № 940386 від 27.03.2024 року [PERSON] (мати позивача) є інвалідом ІІ групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенція) суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й інші норми, присвячені обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема статті 182-184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з аналізу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів. Позивач обґрунтовує свій позов про зменшення розміру аліментів погіршенням матеріального стану внаслідок перебування на утриманні сина від першого шлюбу та непрацездатних батьків. Перебування на утриманні позивача іншої дитини не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі позивач, як платник аліментів, зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До аналогічного висновку дійшов і Верховний суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, який підлягає застосуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суддів». Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов до висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього ще одної дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Суди у порушення зазначених вище вимог закону не врахували те, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Позивач, всупереч вимог ст.ст. 12, 81, 83 ЦПК України доказів погіршення свого матеріального стану у зв`язку з утриманням іншої дитини не надав. Надані позивачем платіжні інструкції за 2022-2023 р. суд не бере до уваги як неналежний доказ, оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України), так як в призначеннях платежів не вказано, що ці кошти перераховані як аліменти на утримання сина. Позивачем не надано доказів сплати аліментів на утримання сина після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання доньки. Також позивач не надав довідки про отримані ним доходи, доказів наявності чи відсутності іншого рухомого та нерухомого майна, хоча такий обов`язок покладено саме на нього. Тому позивач не довів погіршення його матеріального стану після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Крім того, суд не бере до уваги як необґрунтовані твердження [PERSON] про те, що на його утриманні перебувають його батьки, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження цих обставин. Так, позивачем не надано доказів розміру доходу (в тому числі пенсії), які отримують його батьки, і що їх розмір є недостатнім для їх проживання; доказів утримання батьків. За таких обставин відсутні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , стягуваних з позивача на підставі судового наказу Новоушицького районного суду Хмельницької області від 11.03.2024 року, а тому позов задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволені позову судовий збір по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного ст. 51 Конституції України, ст. ст. 18, 27 Конвенції про захист прав дитини, cт. ст. 141, 150, 180, 181, 182, 192 СК України,

Outcome: dismissed