Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

У квітні 2024 позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] на навчання в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму до закінчення навчання, до 24.03.2029 року. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [PERSON] є донькою відповідача [PERSON] . На даний\~час вона\~навчається на\~1\~курсі Дніпровського\~національного університету\~імені Олеся\~Гончара на\~денній формі\~навчання.\~ [PERSON] \~навчається на\~денній формі\~навчання та\~не може\~працювати та\~забезпечувати себе\~матеріально,\~узв`язку із цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки донька проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, вона має право в її інтересах звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на період навчання. 03.07.2024 представник відповідача адвокат Трайдук А.С. надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволені позовних вимог. Вказував, що відповідно до судового наказу від 23.02.2018 року по справі №204/980/18 з відповідача на сьогоднішній день стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Звертає увагу суду, що позивач, є адвокатом та здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, що підтверджується витягом з єдиного реєстру адвокатів від 02.07.2024 у якому не міститься відомостей про припинення чи призупинення здійснення адвокатської діяльності, а отже також отримує дохід і також може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Що стосується витрат на правову допомогу у розмірі 8000 гривень, то дані витрати відповідач не визнає та вважає, що для їх задоволення немає жодних підстав, оскільки до матеріалів справи не додано жодних документів, які підтверджують понесення саме таких витрат на правову допомогу позивачем. Не додано квитанцій про оплату послуг адвоката, акту приймання - передачі виконаних робіт та обгрунтування саме таких витрат на правову допомогу адвокатом по даній справі не значної складності. З огляду на вище зазначене вважає даний позов не обґрунтованим та таким, що жодним чином не підлягає задоволенню, а також задоволенню не підлягають і витрати на правову допомогу. Представник позивача адвокат Васильєва М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Трайдук А.С. у судовому просив у задоволені позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.2006 року.\~ Відповідно до копії довідки Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара № 4399 від 18.03.2024 року, [PERSON] , є студенткою 1 курсу, денної форми навчання, термін навчання з 04.09.2023 до 30.06.2027 року. Відповідно до договору про навчання в ДНУ №ЮПДБ23-75 від 14.08.2023 року [PERSON] навчається у Дніпровському національного університету імені Олеся Гончара за денною формою навчання, за спеціалізацією «Право» для здобуття ступеня вищої освіти «Бакалавр». Відповідно до Розділу 5 Договору №ЮПДБ23-75 від 14.08.2023 року про надання освітніх послуг у Дніпровському національного університету імені Олеся Гончара, згідно умов якого загальна вартість навчання становить 120 000 грн., термін навчання\~з 04.09.2023 по 30.06.2027 року, вартість навчання за рік становить 30 000 грн. Згідно судового наказу виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 23.02.2018 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 12 лютого 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей). Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Враховуючи,\~що відповідач\~знаходиться у\~працездатному віці, інформації\~щодо неможливості\~надання матеріальної\~допомоги на\~утримання повнолітньої\~дитини в\~судове засідання\~не надав,суд вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Разом з цим, статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Звертаючись з позовом [PERSON] не навела достатнього обґрунтування та не довела належними та достатніми доказами, які саме витрати та в якому саме розмірі вона несе. Витрати на проїзд чи витрати на проживання в гуртожитку за місцем знаходження навчального закладу, придбання необхідних для навчання товарів та послуг, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно\~ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підсумовуючи наведене\~та той\~факт,\~що кожен\~з батьків\~повинен виконувати\~свій обов`язок\~з утримання\~дитини належним\~чином та\~у рівній\~мірі нести\~витрати на\~дитину,\~враховуючи,\~що відповідач\~є працездатним\~та має\~можливість сплачувати\~аліменти на\~утримання повнолітньої\~дитини на\~період навчання,\~з урахуванням\~того,\~що донька\~сторін \~ [PERSON] \~продовжує навчання\~та потребує\~матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у ромірі 1/6 частки, що на думку суду буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,40 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 7 000 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано: договір № 49 про надання правової допомоги від 25.03.2024; додаток до Договору №49 від 25.03.2024; Акт виконаних робіт до Договору №49 від 25.03.2024 та квитанцію до прибуткового касового ордера №49 від 05.07.2024 на суму 7000 грн. Проте, враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що дана справа не представляє значної складності, що всі необхідні матеріали були в наявності і збирати їх не було необхідності, складання позовної заяви також не представляло складності, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, за надання правничої допомоги на користь позивача з відповідача [PERSON] має бути стягнуто 3 000 грн.

Outcome: partial