Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

27.08.2024 представник позивача звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути суму заборгованості за договорами позики №75942518 від 27.07.2021 у розмірі 23755,09 грн; судовий збір сумі 3028 грн. та 9000 грн. витрат за надання правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і [PERSON] в електронній формі, укладено договір позики №75942518, на підставі якого останній отримав в строкову позику грошові кошти в сумі 10100 грн зі сплатою відсотків за їх використання, строком на 30 днів, процентна ставка (базова,фіксована) 1,99% за кожен день користування позикою. 20.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів договором позики №75942518 від 27.07.2021. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги грошових коштів договором позики №75942518 від 27.07.2021. Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 23755,09 грн. з яких: 9455,89 грн - заборгованість за основою сумою позики, 13979,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 276,18 грн. інфляційні збитки, 43,52 грн. нараховані 3% річних. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ відповідальністю «Коллект\~центр» вказану заборгованість та судові витрати (а.с. 1-4). 27.08.2024 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Кіндратишин Л.Р. 02.09.2024 відкрито провадження у даній справі. Представник позивача у поданій позовній заяві просив про розгляд справ без участі, підтримує позовні вимоги. Разом з тим, зазначив, що відносно проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статей\~223,\~280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 05.11.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6\~ст. 259 ЦПК України\~і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4\~ст. 268 ЦПК України\~підписав судове рішення без його проголошення. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 27.07.2021 між [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» у дистанційному режимі укладено договір позики №75942518 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до умов якого [PERSON] шляхом перерахування на його банківський картковий рахунок отримав 10100 грн позики, строком на 13 днів, дата повернення 09.08.2021, зі сплатою відсотків за користування позикою базовою ставкою (1,99%) (а. с. 5). Підписанням договору, [PERSON] підтвердив, що ознайомився на сайті позикодавця з повною інформацією щодо нього та його послуг, яка передбачена\~ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також [PERSON] підтвердив, що до моменту підписання договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику на умовах повернення позики в кінці строку позики у тому числі на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті позикодавця, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору. У договорі позики позичальником зазначений [PERSON] та вказано, що він підписаний ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 27.07.2021 ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» перерахувало на ім`я [PERSON] на банківську картку № [NUMBER] номер платежу 6376297606550114855152648 грошові кошти в сумі 10100,00 грн (а.с. 12 зворот). Відповідно до розрахунку ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» заборгованість за договором №75942518 від 27.07.2021 станом на 30.12.2021 становить 25435,40 грн., з яких 9455,89 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, 13979,51 залишок заборгованості за процентами, 0,00 грн. інші нарахування (а.с. 14 зворот-16). 30.12.2021 між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрах заборгованостей (а.с. 19-21). Відповідно до реєстру божників до договору факторингу №1 від 30.12.2021 та витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 30-12/2021 від 30.12.2021, ТОВ «Вердик Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 23435,39 грн за договором позики №75942318 з яких: 9455,89 грн - сума заборгованості і за тілом, 13979,50 грн сума заборгованості за процентами (а.с. 23, 25). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.03.2023 становить 23755,09 грн, з яких: 9455,89 грн - заборгованість за основою сумою позики, 13979,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 276,18 грн. інфляційні збитки, 43,52 грн. нараховані 3% річних (а.с. 17-18). 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до якого у порядку та на умовах,визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ Вердикт Капітал до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с. 26-19). Згідно реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 додатку № 3 та витягу з додатку № 3 до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №75942518 у сумі 24275,72 грн., з яких 9455,89 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 13979,50 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами, 319,70 грн. - відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625\~ЦПК України (а.с. 30 зворот, 32). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки предметом судового розгляду є спір про стягнення із відповідача на користь ТОВ «Коллект\~Центр»заборгованості за договором позики, а договір факторингу відповідачем не оспорювався, в даному випадку слід виходити з презумпції правомірності правочину вищезазначеного договору у цій справі (ст. 204 ЦК України), а також презумпції обов`язковості виконання договору (ст. 629 ЦК України). За таких обставин, у позивача, як нового кредитора, який набув право вимоги в межах сум зазначених у договорі, наявне право вимоги до відповідача щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом\~ст. 634 ЦК\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі\~ст.610 ЦК\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 вказаного Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного\~Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного\~Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11\~Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис2, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між [PERSON] і ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» договір позики, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України Про електронну комерцію. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі. Згідно п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1\~ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за договором позики. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №75942518 від 27.07.2021 у загальному розмірі 23755,09 грн. з яких: 9455,89 грн - заборгованість за основою сумою позики, 13979,50 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 276,18 грн. інфляційні збитки, 43,52 грн. нараховані 3% річних, проте позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості за відсотками саме у заявленими в розмірі 13979,50 грн. У наданому розрахунку заборгованості не вказано інформації щодо розміру застосованої відсоткової ставки, складових частин суми заборгованості за відсотками. При цьому, судом встановлено, що згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 договору позики №75942518 від 27.07.2021, загальна вартість кредиту 11406,44 грн, з яких 10100 грн. сума кредиту за договором, 1306,44 проценти за користування кредитом. Разом з тим, відповідно до договору договору позики №75942518 від 27.07.2021 строк позики (строк договору) становить 13 днів, дата повернення 09.08.2021, процентна ставка (базова)/день 1,99%. Згідно розрахунку первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», по договору позики №75942518 від 27.07.2021 з 27.07.2021 до 09.08.2021 була застосована ставка відсотків промо відсоток -1,00% Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за договором позики припинилося після спливу визначеного договором строку позики, а тому з 10.08.2021 первісний кредитор не мав правових підстав нараховувати передбачені договором проценти, а мав правову можливість на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625ЦК України, однак таких вимог не заявляв, при цьому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 9455,89 грн., а також погоджені сторонами проценти в розмірі 1,00%, що в гривневому еквіваленті становить - 1313 грн. ( 10100/100 х 1,00 % х 13 днів). Крім того, відповідно до ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2\~статті 625 ЦК України. Згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 43,52 грн. та інфляційні втрати у розмірі 276,18 грн. за період з 30.12.2021 по 23.02.2022 (а.с.17). Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики №75942518 від 27.07.2021 у загальному розмірі 11088,59 грн. з яких: 9455,89 грн - заборгованість за основою сумою позики, 1313 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 276,18 грн. інфляційні збитки, 43,52 грн. нараховані 3% річних. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та судового збору. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем заявлено до стягнення 9 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. 01.07.2024 ТОВ «Коллект Центр» (далі «Клієнт») та АО «Лігал Ассістанс» ( далі- «Адвокатське об`єднання») уклали договір про надання правової допомоги № 01-07/2024, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 36 зворот-37). Згідно з п. 4.1 Договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 665 від 30.07.2024 та акту №1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] загальною вартістю 9 000 грн. (а.с. 40-41). Із платіжної інструкції від 13.08.2024 вбачається, що на рахунок адвокатського об`єднання позивачем були перераховані кошти в сумі 108 000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 01-07/2024 від 01.07.2024 (а.с. 39). Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом. Проте, щодо суми (вартості) понесених витрат суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved