Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

11.09.2024 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що 31.10.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15134-10/2023, в зв`язку з неналежним виконанням умов якого у відповідача виникла заборгованість в сумі 19875,00 грн, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 14875,00 грн. 26.02.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №26022024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №15134-10/2023 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ», яку останній просить стягнути на свою користь та вирішити питання судових витрат. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13.09.2024 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31.10.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено кредитний договір №15134-10/2023, згідно з умовами якого останній отримав кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів з розміром фіксованої процентної ставки за користування кредитом 2,50%, що становить 912,50 % річних (а.с.5). Відповідно до договору факторингу №26022024 від 26.02.2024 року укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» свої права грошової вимоги до боржників, в тому числі права вимоги до [PERSON] за договором №15134-10/2023 від 31.10.2023 року, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників від 26.02.2024 року, Витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №26022024 від 26.02.2024 (а.с.13-14, 15, 16). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Враховуючи положення частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до частини першої, другої ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий електронний договір і був укладений між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] . Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Крім того, ст.1048 ЦК України, визначає право позикодавця одержати від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Відповідно до п.п.1.3, Розділу 1 кредитного договору, позичальниця зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, з урахуванням пільгового періоду. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості [PERSON] за кредитним договором №15134-10/2023 від 31.10.2023 загальний розмір заборгованості складає 19875,00 грн, з яких заборгованість за основним боргом в розмірі 5000,00 грн, заборгованість за процентами 14875,00 грн (а.с. 17). контррозрахунку не надав. Відповідач заборгованість за кредитним договором визнав в пред`явленому розмірі, контррозрахунку не надав. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, а саме, що наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором №15134-10/2023 від 31.10.2023 року в розмірі 19875,00 грн, з яких заборгованість за основним боргом в розмірі 5000,00 грн, заборгованість за процентами 14875,00 грн, вказана сума підлягає стягненню з відповідача на корись позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», до якого перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні. За таких обставин, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн, а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору, що становить 1514,00 грн.

Outcome: approved