Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , якого просила позбавити батьківських прав відносно їх сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 02 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження (а.с.22-23). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач тривалий час не виконував свої батьківські обов`язки, не сплачував та не сплачує аліменти. З часу розірвання шлюбу жодного разу не бачив сина, не цікавиться його життям, не відвідує школу та батьківські збори. Свідомо нехтує своїм батьківством, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.35). Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце засідань по справі повідомлявся належним чином (а.с.33, 39). Представник третьої особи клопотав про розгляд справи за наявними матеріалами без особистої участі представника (а.с .31). Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено у статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а сторона позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідженням письмових доказів у справі, об`єктивно доведено, що позов є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.5) вказані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано і визначено місце проживання їх неповнолітнього сина [PERSON] разом із матір`ю. Із акту обстеження умов проживання від 07.05.2024 та довідки № 01-37/286 від 07.05.2024 встановлено, що [PERSON] продовжує проживати разом із матір`ю. Батьком-відповідачем не спростовано, що він не опікується життям та інтересами сина, самоусунувся від його виховання та утримання. Матір`ю-позивачем доведено, що [PERSON] не має зв`язку із біологічним батьком. Батько-відповідач не прагне підтримувати стосунки із сином, між ними відсутні мінімальні соціальні контакти і це свідома позиція відповідача. Будь-яких перепон матір-позивач біологічному батьку у спілкуванні із сином не чинить. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, визначених згідно виконавчого листа № 2/620/663/12 від 07.09.2012. Відповідно до ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду висновок щодо розв`язання спору, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, а також інших документів, які стосуються справи. Наявний у справі висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON] , затверджений рішенням виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області вказує на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина - [PERSON] , оскільки це відповідає інтереса дитини ( а.с.8-13). Сукупність проаналізованих доказів однозначно вказує, що в порушення ст.ст. 150, 155, 180 СК України відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина, зокрема виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною освіти. Надані позивачем докази свідчать про те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню їх сина. При цьому відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, все це в сукупності є підставами для позбавлення відповідача батьківських прав. Суд також виходить із того, що ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків є тривалим. Суд застосовує позбавлення батьківських прав у крайньому випадку. У цій конкретній розглянутій справі суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини", оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення відповідача батьківських прав відповідає перш за все інтересам дитини. Суд керується, в тому числі, правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі N 203/3505/19 (провадження N 61-14351св21),від 29 вересня 2021 року у справі N 459/3411/18 (провадження N 61-10531св21). Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків для відповідача, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після виправлення та усвідомлення відповідального батьківства. На підставі викладеного,

Outcome: approved