Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Черніцький І.Р., звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей. Зокрема, представник позивача вказав, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю, яка виховує та утримує їх. Батько дітей більше десяти років самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із ними, не цікавиться їх фізичним та духовним розвитком, навчанням. Крім того, позивач просить змінити спосіб і розмір аліментів, визначений рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2014 року (справа №606/2204/14-ц) шляхом зміни способу присудження та стягнення, визначивши їх в 1/3 частці від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшим сином повноліття, оскільки відповідач не утримує дітей ні в грошовій, ні в матеріальній формі. Фактично лише мати дітей здійснює догляд за ними та утримує їх. Розмір аліментів, який стягується із відповідача в її користь не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. У судове засідання позивач та її представник адвокат Черніцький І.Р. не з`явились, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов просить задовольнити із підстав, викладених у ньому. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через державну установу «Коломийська виправна колонія (№41)», відзиву на позов, будь-яких письмових пояснень суду не надав. Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує складений висновок щодо розв`язання спору, зокрема, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки їх батько ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив Відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком малолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії\~ [NUMBER] ,\~ серії\~ [NUMBER] , виданих органом державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із висновком органу опіки та піклування служби у справах дітей Теребовлянської міської ради Тернопільського району Тернопільської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету вказаної ради від 30 серпня 2024 року № 392, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] його батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , оскільки він тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться навчанням дітей, має заборгованість із сплати аліментів та в даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі. Вихованням та утриманням малолітніх дітей займається лише їх мати. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] суду надали показання, згідно з якими відповідач [PERSON] приблизно із 2014 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх синів, зокрема, не цікавиться їхнім життям, з дітьми не зустрічається, не надає їм жодної матеріальної допомоги. Діти проживають разом із матір`ю, яка повністю забезпечує їх розвиток та виховання. Малолітні діти [PERSON] , [PERSON] проживать разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов заявника від 09 травня 2024 року [PERSON] проживає в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] разом із своїм чоловіком [PERSON] та трьома дітьми ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який народився [INFO] ). Вказане житло із усіма зручностями, діти мають окремі спальні місця, робочий стіл, предмети одягу та інші необхідні речі. Із характеристик опорного закладу "Теребовлянська ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1" від 17 червня 2024 року, довідок про участь батьків у шкільному житті дітей вбачається, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у вказаному закладі із першого класу. Під час проведення батьківських зборів, класних виховних заходів, батько учнів з 2018 року по даний час був відсутній, в школі ніколи не з`являвся. Таким чином, аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України Про охорону дитинства батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови\~ для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені\~ судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків щодо виховання дитини. За наведених обставин, приймаючи до уваги інтереси малолітніх дітей, необхідність забезпечення умов для їх нормального виховання та розвитку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити у повному обсязі. Щодо зміни способу та розміру стягнення аліментів суд зазначає про таке. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2024 року (справа № 606/2204/14-ц) із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 30 вересня 2014 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 червня 2024 року [PERSON] має заборгованість за аліментами в розмірі 156483.40 грн., які стягуються із нього в користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей відповідно до виконавчого листа № 606/2204/14-ц, виданого 01 жовтня 2014 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області. Жодних аліментів із часу їх стягнення [PERSON] не сплачено. Із висновку органу опіки та піклування про можливість позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх синів вбачається, що [PERSON] відбуває покарання, призначене йому вироком Бережанськогго районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2024 року у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік і 6 місяців у ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)», до ухвалення вказаного вироку [PERSON] був неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень та відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так само і положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками дитини регулюються главою 15 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина (ст. 180 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання (аліменти) присуджуються у частці від воходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни розміру присуджених аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору розміру присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. При цьому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, ст.182,183 СК України). Щодо підстав для зміни розміру аліментів суд зазначає таке. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Так, аліменти на утримання неповнолітніх дітей сторін визначені ще у 2014 році, а станом на даний час такий розмір становить 1598 грн на дитину щомісячно. При цьому з часом потреби дітей змінились, діти підросли та для свого інтелектуального та соціального розвитку, а також для забезпечення належних умов проживання та навчання потребують більших витрат, ніж на момент постановлення судового рішення від 27 жовтня 2014 року. Крім того, змінився сімейний стан позивача, оскільки вона 11 квітня 2024 року уклала шлюб із [PERSON] та від шлюбу із ним народилась ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач в даний час не працює. Такі обставини дають підстави прийти до висновку, що з моменту винесення рішення суду від 27 жовтня 2014 року матеріальне становище позивача змінилось, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. З урахуванням викладеного суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти у частці, яка складає 1/3 від доходу відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про те, що судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1211.20 грн., які сплачено позивачем при зверненні до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, слід стягнути із відповідача в її користь. Судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 1211.20 грн. за позовну вимогу про зміну способу та розміру стягнення аліментів, слід стягнути із відповідача в користь держави, оскільки позивач, на користь якої ухвалено рішення відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із такою позовною вимогою.

Outcome: approved