Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Адвокат Статіва О.В. через систему «Електронний суд» від імені та в інтересах [PERSON] направила до суду зазначений позов. Позов мотивувала тим, що 18 травня 2002 року Виконкомом Мощурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 05. Від шлюбу мають повнолітню доньку. У позовній заяві зазначила, що спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тривалий час не підтримують близьких відносин, проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. У зв`язку з тим, що сторони є військовослужбовцями, подати спільну заяву до органів державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу немає можливості, оскільки в будь-який час можуть змінити місце дислокації. На підставі викладеного просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 18 травня 2002 року Виконкомом Мощурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, актовий запис № 05; понесені судові витрати залишити за позивачем. У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Бражник Н. М. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без\~повідомлення (виклику) сторін. Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2024 року направлена на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві, засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта». Згідно з довідкою про доставку електронного документа, ухвала про відкриття провадження у\~справі доставлена до електронного кабінету представника позивача 10 вересня 2024 року. За зареєстрованою адресою місця проживання відповідачки направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження у справі засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта», враховуючи, що копію позовної заяви направив [PERSON] до подачі цього позову 26 липня 2024 року. Як вбачається із зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення №\~0600287073370 судову кореспонденцію вручено представнику адресата за довіреністю 10\~жовтня 2024 року. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм\~правовідносини. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і\~чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ст. 3 Сімейного Кодексу України (далі СК України), сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що, 18 травня 2002 року Виконкомом Мощурівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, актовий запис № 05. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] , зазначив, що спільне життя у сторін не склалось, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, тривалий час не підтримують близьких відносин, проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, враховуючи, що між подружжям відсутні будь-які намагання, спрямовані на відновлення сімейних відносин, подальше подружнє життя суперечитиме інтересам сторін, збереження сім`ї є неможливим, дійшов висновку проте, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не заявляла вимогу щодо відновлення прізвища. Відтак, враховуючи, що питання про вибір прізвища після розірвання шлюбу залежить від волевиявлення особи, яка його змінила, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, за відсутністю відповідного клопотання, суд не може вирішувати таке питання у цій справі.

Outcome: approved