Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому вказувала, що з 14 квітня 2007 року по 18 жовтня 2010 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Первомайської філії Вищого приватного навчального закладу Львівський медичний фаховий коледж «МОНАДА». Навчається за денною формою на контрактній основі. Строк закінчення навчання липень 2025 року. У зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на те, що [PERSON] є працездатною особою, має дохід, інших осіб на утриманні не має, проте постійної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивачка вважала, що відповідач має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 вересня 2024 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення донькою 23 років. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Однак надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги позивачки. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін та третьої особи, оскільки матеріали справи містять достатні для вирішення спору інформацію та докази. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, суд встановив, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи також вбачається, що [INFO] [PERSON] досягла повноліття, проте навчається, а саме є студенткою Первомайської філії Вищого приватного навчального закладу Львівський медичний фаховий коледж «МОНАДА». Навчається за денною формою на контрактній основі. Строк закінчення навчання липень 2025 року. У зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року\~\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] мешкає разом з матір`ю, проте навчається, несе витрати на навчання, тобто потребує матеріальної допомоги від батьків. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач [PERSON] не має можливості утримувати свою повнолітню доньку, а тому може приймати участь в матеріальному утриманні доньки у розмірі, який ним визнається, а саме 1/4 частини його заробітку (доходу). За встановленого, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь держави 1\~211,20 грн судового збору.

Outcome: approved