Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з заявою до Запорізького районного суду Запорізької області, про встановлення факту батьківства після смерті батька дитини, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що з 2009 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] в с. Кам`янське Василівського району Запорізької області. У травні 2013 року [PERSON] дізналась про вагітність і повідомила батька дитини [PERSON] . Між ними почали виникати сварки, внаслідок чого [PERSON] виїхав за кордон на заробітки. [INFO] у них народилась спільна дитина [PERSON] , заявниця зазначила в відомостях про батька дитини прізвище та по батькові її дідуся [PERSON] . У квітні 2014 року [PERSON] з донькою випадково зустрілися з [PERSON] . Вони відновили свої подружні стосунки та стали проживати разом, вести спільний побут та виховувати спільну дитину [PERSON] . 20.05.2016 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] та проживало разом у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 сім`я орендувала будинок в [ADDRESS] . Приблизно 10.06.2024 [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання в н.п. Свято-Покровське Бахмутського району Донецької області. За життя він визнав себе батьком дитини. Встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно їх малолітньої доньки [PERSON] , заявнику необхідно для одержання виплат і надання пільг, передбачених чинним законодавством України. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, заявник просить встановити факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] . В судовому засіданні заявник та її представник підтримали доводи заяви та просили суд її задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надав заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши подані докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20.05.2016, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 20.05.2016 Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 2. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ,Серії [NUMBER] , виданого 10.01.2014 Виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 3, вбачається, що в графі «батько» вказано « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Відповідно до сповіщення сім`ї від 20.08.2024, [PERSON] було повідомлено [INFO] про загибель її чоловіка, старшого солдата [PERSON] , оператора-радіотелефоніста розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти ВЧ [NUMBER] 17.08.2024 в [ADDRESS] . В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили той факт, що дійсно [PERSON] . [PERSON] визнавав своєю донькою та є її біологічним батьком. У своїй заяві та під час судового розгляду заявниця вказувала, що із [PERSON] до його смерті проживали у цивільному шлюбі, вели спільне господарство, в зареєстрованому шлюбі у них народився спільний син, доньку він визнавав своєю дитиною, що знайшло своє підтвердження у письмових матеріалах, досліджених у судовому засіданні, показах свідків. Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження [PERSON] її батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері. Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Відповідно до змісту ч.1 ст.121\~СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.7 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~від 15\~травня 2006\~року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55\~СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст.\~130\~СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved