Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

23 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, яку на виконання ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2024 року про залишення заяви без руху для усунення недоліків уточнила 20 вересня 2024 року. Заявниця [PERSON] просила встановити факт народження [PERSON] , яка народилася [INFO] в станиці Незлобна Георгіївського району Ставропольського краю російської федерації, а також встановити дані про її батьків: мати- [PERSON] , [INFO] , національність - росіянка; батько - [PERSON] , [INFO] , національність - українець. Заява мотивована тим, що вона, [PERSON] , народилася [INFO] в станиці Незлобна Георгіївського району Ставропольського краю російської федерації під ім`ям [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України, виданим Чугуївським РВ ГУМВС України в Харківській області 12 жовтня 2010 року. До 24.02.2022 року проживала за адресою: [ADDRESS] , але у зв`язку зі збройною агресією рф була вимушена змінити своє місце проживання на [ADDRESS] . При переїзді на нове місце проживання нею було втрачено деякі документи, а саме її свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.12.1982 року, місце реєстрації: Незлобінська сільська рада Георгіївського району Ставропольського краю. Її мати [PERSON] народилася [INFO] в ст. Незлобна Георгіївського району Ставропольського краю, а батько [PERSON] народився [INFO] в селі Вовчицець Комсомольського району Вінницької області, що підтверджується даними їх паспортів громадян України. [INFO] батько [PERSON] помер. Після укладення шлюбу 21.07.2010 року між нею та [PERSON] , її дошлюбне прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Орган РАЦС відмовив їй в отриманні повторного свідоцтва про народження, оскільки державна реєстрація народження була проведена в рф, та повідомив їй, що у зв`язку із збройною агресією, вони не надають правову допомогу у вирішенні питання про витребування документів про реєстрацію актів цивільного стану компетентними органами рф. І на теперішній час відсутній механізм правових відносин між Україною та рф з приводу надання правової допомоги у цивільних сімейних та кримінальних справах відповідно до вимог Закону України № 2783-ШХ від 01.12.2022 року. Вказує, що для встановлення родинних відносин між нею та її матір`ю [PERSON] , заявниці необхідно поновити її свідоцтво про народження, однак вона позбавлена можливості засвідчити факт свого народження в позасудовий спосіб. Встановлення факту народження заявниці є необхідним для підтвердження родинних зв`язків з матір`ю задля звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб при оформленні договору дарування об`єкту нерухомості, що належить матері заявниці. Подалі заявниця [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить всі судові засідання проводити без її участі, її вимоги задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] також надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги [PERSON] просила задовольнити. Представник третьої особи Чугуївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, заперечень та інших заяв до суду не надав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних письмових доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийщов до наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Також і у частині першій статті 13 цього Кодексу визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. А частина третя цієї ж статті прямо декларує, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частинами першою статті 5 ЦПК України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до приписів статті 49 ЦК Україниактами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків(ч.1) . Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо(ч.2). Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть(ч.3). Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України(ч.4). Згідно статті 1 розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Чугуївським РВ ГУМВС України в Харківській області 12 жовтня 2010 року, [PERSON] народилася [INFO] в станиці Незлобна Георгіївського району Ставропольського краю, зареєстрована з 15.03.2000 р. за адресою: [ADDRESS] . У графі сімейний стан міститься інформація про те, що відділом РАЦС м. Чугуєва Харківської області 21 липня 2010 р. зареєстровано шлюб з гр. [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області 21.07.2010 р. [PERSON] , яка народилась [INFO] р. РФ, Ставропольська область, Георгіївський район, ст. Незлобна, зареєструвала шлюб з [PERSON] 21.07.2010 р., а/з 169. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка- [PERSON] , дружини- [PERSON] . З наданої заявницею ксерокопії свідоцтва про народження( яке за посиланням [PERSON] нею втрачено) серії [NUMBER] , виданого 09.12.1982 р. Незлобненською сільською радою Георгіївського району Ставропольського краю, [PERSON] народилась [INFO] в с. Незлобна Георгіївського району Ставропольського краю, РРФСР, актовий запис № 222. Батьки: батько- [PERSON] , українець, мати - [PERSON] , росіянка. В цьому свідоцтві міститься штамп про видачу 13.03.2020 р. паспорту [NUMBER] . Зазначене узгоджується із записами Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. [ADDRESS] на а.с.16-17 цієї книги, де також зазначено про обмін [PERSON] 26.06.2005 р. паспорту серії [NUMBER] . Свідоцтво про народження є основним документом, що засвідчує особу дитини до отримання паспорта громадянина України. Від наявності в дитини такого документа залежить виникнення у неї та реалізація особистих немайнових та майнових прав. Згідно відповіді від 15.08.2024 Чугуївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на заяву [PERSON] про надання роз`яснення щодо неможливості отримання повторного свідоцтва про народження, на теперішній час відсутній механізм правових зносин між Україною та російською федерацією з приводу надання правової допомоги у цивільних, сімейних та кримінальних справах. Згідно ст. 1 розділу І Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Тобто заявниця [PERSON] як громадянка України та особа з повною дієздатністю при наявності у неї паспорту має право та можливість реалізувати свої особисті немайнові та майнові права. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.» У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 644/6925/19, провадження № 61-14618св20 зазначено, що «Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. Із системного аналізу положень статті 293 ЦПК України, глави 6 розділу ІV ЦПК України слідує, що у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання». Саме мета встановлення юридичного факту дає можливість зробити висновок, чи дійсно факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. Такий висновок зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02.10.2019 року у справі №175/2317/16-ц. Метою звернення [PERSON] із заявою про встановлення факту її народження (факту народження [PERSON] ) є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для підтвердження родинних зв`язків з матір`ю [PERSON] задля звільнення від сплати податку на доходи фізичних осіб при оформленні договору дарування об`єкту нерухомості, що належить [PERSON] . Між тим заявницею не обґрунтовано та не надано до суду доказів, які свідчать про те, що її права порушені, невизнані або оспорюються, і можуть бути відновлені тільки судом шляхом встановленням юридичного факту її народження. Так [PERSON] не надано до суду постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - посвідчення договору дарування, рішення суду про встановлення юридичного факту родинних відносин між нею та матір`ю [PERSON] (п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України). Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Крім того, звертаючись до суду з вказаною заявою, [PERSON] керувалась стст.315-318 ЦПК України, в тому числі й ст.ст.317-318 ЦПК України, щодо особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території, які не підлягають застосуванню до виниклих правовідносин. Відповідно до приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 1 Закону № 1207-VII). Датою початку тимчасової окупації російською федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Заявниця [PERSON] народилася [INFO] , тобто до початку тимчасової окупації рф окремих територій України, тому до виниклих правовідносин суд не може застосовувати приписи ст.ст.317-318 ЦПК України. Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту народження [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed