Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Свою заяву [PERSON] мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 28 травня 2024 року. До реєстрації шлюбу із ним [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Від попереднього шлюбу [PERSON] має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Із серпня 2023 року він постійно проживає з дружиною та її дітьми у квартирі [ADDRESS] . Він матеріально забезпечений, офіційно працює, є фізично здоровим, жодних медичних протипоказань не має, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, не страждає будь-якими психічними розладами, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Крім цього, у нього з дітьми склався стійкий психологічний контакт і прив`язаність один до одного, у сім`ї панує взаємоповага та доброзичливість, і тому він має бажання усиновити дітей своєї дружини, адже вони потребують батьківської опіки та піклування та забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя. У зв`язку з цим він звернувся до суду з даним позовом про усиновлення ним дітей, який просить задовольнити. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 29 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в закритому судовому засіданні. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву, просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає. Від представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської радинадійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності їх представника з урахуванням наданого висновку про доцільність усиновлення дітей. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Відповідно до положень ст. 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Статтею 224 СК України визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які має враховувати суд при ухваленні рішенні про усиновлення: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідносини особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований 28 травня 2024 року, Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №193, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . До реєстрації шлюбу із заявником [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Від шлюбу з [PERSON] , [PERSON] має двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку служби у справах дітей Бориславської міської ради Львівської області №19 від 06.06.2024 року «Про доцільність усиновлення [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та відповідність його інтересам дитини», служба у справах дітей вважає усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] таким, що відповідає інтересам дитини. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] та її малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , квартира розташована на другому поверсі п`ятиповерхового будинку. Складається з двох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати. Є всі комунальні зручності. В квартирі затишно, є все необхідне для нормального проживання дітей (меблі, комп`ютерна техніка, предмети домашнього вжитку). Діти [PERSON] та [PERSON] мають окремі спальні ліжка, шафу для одягу, куток дозвілля (іграшки розвиваючого характеру). Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Борислава Львівської області на території України станом на 03.06.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку про стан здоров`я [PERSON] , [INFO] здоровий, може бути усиновлювачем. Відповідно до заяви [PERSON] , яка нотаріально засвідчена приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Паньків Г.О. 03.06.2024 року вбачається, що [PERSON] дає згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дослідивши зазначені вище документи, суд приходить до висновку, що заявник усвідомлює правові наслідки усиновлення, має бажання та можливість виховувати дітей, крім того, перебуває у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дітей. Заявник не притягувався до кримінальної відповідальності, є дієздатним громадянином та за своїм станом здоров`я може бути усиновлювачем. Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (дата підписання Україною 21.02.1990 року, дата набуття чинності для України 27.09.91 року), вбачається, що Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, впевнені в тому, що сім`ї як основному осередку суспільства і природному середовищу для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вона могла повністю покласти на себе зобов`язання в рамках суспільства, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особистості необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, вважаючи, що дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Аналізуючи в сукупності встановлені обставини і досліджені докази суд приходить до висновку про наявність всіх обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 224 Сімейного кодексу України мають істотне значення для усиновлення, та здатність заявника, як особи, яка бажає усиновити дітей, забезпечити стабільні та гармонійні умови для їх життя, що відповідно до ч. 2 ст. 224 Сімейного кодексу України дає право оголосити заявника усиновлювачем малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Згідно ч.1 ст.220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Як випливає зі змісту ст.231 СК України, за заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Згідно ст.233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до ст.ст.229-231 Сімейного кодексу України, суд задовольняє вимогу заявника щодо внесення змін до актового запису про народження дітей, а саме: у графі «відомості про батька» зазначити батьком [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця м. Борислава Львівської області, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; змінити прізвище дітей з « [INFO] » на « [INFO] »; змінити по батькові дітей з « [INFO] » на « [INFO] »; ім`я, дату та місце народження дитини, а також дату складання актового запису залишити без змін.

Outcome: approved