Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитино повноліття. В обґрунтування\~пред`явлених позовних\~вимог позивачка\~зазначила,\~що з\~відповідачем вона\~перебуває у\~шлюбі з\~28\~квітня 2018\~року,\~шлюб зареєстрований\~Шевченківським районним\~у місті\~Дніпрі відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області\~за актовим\~записом №\~165.\~Від шлюбу\~сторони мають\~двох неповнолітніх\~дітей \~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Шлюбні відносини\~між подружжям\~фактично припинилися\~і на\~теперішній час\~вони проживають\~окремо,\~у кожного\~своє особисте\~життя.\~ [PERSON] \~вважає,\~що подружні\~стосунки припинені\~остаточно і\~відновлені бути\~не можуть,\~причиною стало\~те,\~що зникли\~почуття взаємної\~поваги та\~розуміння,\~подружжя має\~різні погляди\~на сімейне\~життя та\~ведення спільного\~господарства,\~тому просить\~шлюб розірвати. Їх спільні діти проживають та будуть проживати з позивачем. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо суми матеріального утримання та виховання дітей. Позивач не має можливості сама утримувати та виховувати дітей, оскільки заробітної плати недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання дітей. В наданій до суду письмовій заяві представник позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 28 квітня 2018 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 165 (арк. с. 8 на звороті). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] (арк. с. 8), доньку [PERSON] , [INFO] (арк. с. 7 на звороті). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, причиною стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, подружжя має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому просить шлюб розірвати. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років:\~із 01 січня 2024 року 3196 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене,\~

Outcome: approved