Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих позбавлення права власності на нежитлове приміщення та безпідставним стягненням коштів у виконавчому провадженні. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він 19 липня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, укладеного між ним та [PERSON] придбав нежитлове приміщення в [ADDRESS] . Вказане нежитлове приміщення він придбав за 5\~173\~700 грн., що на день укладення договору відповідно до курсу НБУ складало 190\~000 доларів США. Підписанням цього договору продавець гарантував, що на дату укладення договору майно не перебуває під арештом чи забороною, не є предметом іпотеки, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, будь-які інші обтяження щодо цієї нерухомості відсутні. Проте, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 у справі №910/5849/22 позов колишнього власника приміщення - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс" та [PERSON] про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.08.2015, укладеного між ТОВ «Бориспільбуд» та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс», та витребування від [PERSON] на користь ТОВ «Бориспільбуд» нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Трутенка, 3-Г, приміщення 470 - задоволено частково. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.08.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. за реєстровим номером 2373. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] про витребування майна відмовлено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №910/5849/22 рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 у справі №910/5849/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд» до [PERSON] про витребування нежитлового приміщення загальною площею 149,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 633561880000 та прийняно в цій частині нове рішення, яким позовну вимогу задоволено. Витребувано у [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд» нежитлове приміщення загальною площею 149,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 633561880000. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 у справі №910/5849/22 залишено без змін. Крім того, Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №910/5849/22 стягнуто з [PERSON] 36 946, 65 грн. судового збору за подання позовної заяви та 55\~419,97 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а також стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп», 55\~419, 97 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Таким чином, при продажі нерухомого майна [PERSON] вже набуло законної сили рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі №911/3474/17 яким встановлена нікчемність договору про відступлення прав за договорами забезпечення від 09.07.2015 № заг. між ПАТ «Радікалбанк» та ТОВ «КУА «АРБ Інвестменс» (колишній власник нежитлового приміщення). Внаслідок нікчемності цього договору, всі інші договори, щодо купівлі-продажу цього приміщення, в тому числі й той за яким право власності набула [PERSON] є нікчемними і [PERSON] не мала права його відчужувати. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з [PERSON] на його користь збитки, завдані витребуванням нежитлового приміщення у розмірі 7\~675\~202 грн. та збитки, завдані безпідставним стягненням коштів у виконавчому провадженні у розмірі 164\~027,25 грн.. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір у розмірі 15140 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 40\~000 грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки не повідомила/а.с.181/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду справи була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалась правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 липня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Льовушкіною С.А., позивач [PERSON] придбав у [PERSON] нежитлове приміщення в [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежитлового приміщення/а.с.19-21/. Згідно п. 2.1 вказаного договору сторони домовились, що продаж нежитлового приміщення проводиться за 5\~173\~700 грн., що відповідно до курсу НБУ еквівалентно 190\~000 доларів США. Продавець засвідчив, що на час посвідчення цього договору відчужуване нежитлове приміщення під арештом, забороною, в судовому спорі, в податковій заставі не перебуває, що відносно нього не укладено будь-яких договорів щодо відчуження, оренди, користування іншими особами, що воно не є предметом іпотеки, не є внеском до статутного капіталу юридичних осіб, як юридична адреса не використовується (п.5.1 договору). Відповідно до копії рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 у справі №910/5849/22 позов колишнього власника приміщення - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс" та [PERSON] про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.08.2015, укладеного між ТОВ «Бориспільбуд» та ТОВ «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс», та витребування від [PERSON] на користь ТОВ «Бориспільбуд» нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Трутенка, 3-Г, приміщення 470 - задоволено частково. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 28.08.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АРБ Інвестменс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пірхою І.С. за реєстровим номером 2373. В задоволенні позовних вимог до [PERSON] про витребування майна відмовлено/а.с.24-29/. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2024 у справі №910/5849/22 рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 у справі №910/5849/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд» до [PERSON] про витребування нежитлового приміщення загальною площею 149,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 633561880000 та прийняно в цій частині нове рішення, яким позовну вимогу задоволено. Витребувано у [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд» нежитлове приміщення загальною площею 149,8 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 633561880000. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2023 у справі №910/5849/22 залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бориспільбуд» 36 946, 65 грн. судового збору за подання позовної заяви та 55\~419,97 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Капітал Груп» 55\~419, 97 грн. судового збору за подання апеляційної скарги/а.с.30-51/. Постановю приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Хоменко В.В. від 01.05.2024 року накладено арешт на грошові кошти [PERSON] /а.с.52/. Згідно копії платіжної інструкції № 5766 від 02 травня 2024 року [PERSON] сплатив 164027,25 грн. витрат по виконавчому провадженню №74899937 з виконання виконавчого документу № 910/5849/22 виданого 22.03.2024 року Господарським судом м. Києва/а.с.54/. Відповідно до частини першої статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою та другою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення (частина третя статті 623 ЦК України). Статтями 6, 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до статті 655\~ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав (частина перша статті 661 ЦК України). Тлумачення вказаних норм закону свідчить про те, що положення статті 661\~ЦК України є частиною системи правил про наслідки евікції товару (тобто відсудження у покупця придбаного ним майна, товару на підставі того, що продаж був незаконним). Продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо) (стаття 659 ЦК України). Це зумовлено тим, що продавець повинен мати право продажу товару (стаття 658 ЦК України) і, відтак, гарантувати покупцю чистоту правового титулу, що його покупець набуває за відповідним договором купівлі-продажу. Якщо продавець цього обов`язку не виконує або виконує його неналежно, то для покупця створюється загроза евікції - вилучення речі у титульного володільця третьою особою, що має на цю річ те чи інше право, яке не погашається встановленням нового правового титулу на річ. Таке право може бути як речовим, так і зобов`язальним, але у будь-якому разі повинно передбачати можливість позбавити покупця володіння річчю на користь носія такого права. Віндикація є одним з характерних і найпоширеніших (але далеко не єдино можливим) варіантів евікції речі. Унаслідок евікції покупець позбавляється можливості панування над річчю в обсязі, що набувався ним на підставі відповідного договору купівлі-продажу, або обмежується в такому пануванні. А тому не має значення, чи річ витребувана у набувача (покупця) у цілому, чи він лише позбавився статусу одноосібного власника і натомість став співвласником, речі у певній частці (чи навіть в режимі спільної часткової власності). Відтак, у будь-якому з наведених варіантів є підстави для стягнення збитків із продавця за правилами статті 661 ЦК України. У статті 661\~ЦК України законодавець закріпив право покупця вимагати від продавця відшкодування збитків, завданих продавцю евікцією товару. При цьому спеціальних правил щодо визначення складу та розміру таких збитків стаття 661\~ЦК України не містить, фактично відсилаючи до загальних положень статей 22 і 623 ЦК України. Положення частини третьої статті 623\~ЦК України конкретизують загальний принцип повного відшкодування (частина третя статті 22 ЦК України), а тому є справедливими й для будь-яких інших правовідносин, крім зобов`язальних. Оскільки у будь-якому випадку йдеться про те, що кредитор має отримати рішення про присудження відшкодування, реальна грошова цінність якого є адекватною економічній ситуації в суспільстві та цінності відповідних матеріальних благ на момент ухвалення судом відповідного рішення. При ухваленні рішення про стягнення збитків, суд має найбільш повно відновити порушене право кредитора. Отже, суд має підстави визначити розмір збитків саме за правилами другого речення частини третьої статті 623 ЦК України, якщо на момент ухвалення рішення відповідні ціни істотно зросли порівняно із датою подачі позову. Але застосування цього правила здійснюється не за ініціативою суду (що було б порушенням: принципу диспозитивності процесу), а лише за позовом кредитора (позивача). Розмір збитків у разі вилучення товару за рішенням суду визначається судом за правилами частини третьої статті 623 ЦК України: якщо вимога кредитора не була задоволена боржником добровільно, то збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували у місці, де зобов`язання має бути виконане, на день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення,

Outcome: approved