Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 21 липня 2014 року у виконавчому комітеті Валявської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 05. Вказує, що від шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Зазначає, що подружні відносини припинили близько року тому, у зв`язку із виїздом дружини за кордон. Після чого їх відносини фактично припинилися, через втрату почуттів один до одного, часті конфлікти, різні погляди на життя, постійні суперечки, тому їхнє примирення, як подружжя не тільки недоцільне, але й неможливе. Позивач вказує, що дружина при виїзді за кордон, доньку залишила разом із ним, так як не мала змоги забрати дитину з собою. Згодом відмовилася приїжджати додому та повідомила, що не має наміру продовжувати подружні відносини, а також не заперечувала щоб донька залишилась із ним проживати. Посилається на те, що він опікується дитиною, утримує і виховує доньку. Самостійно забезпечує дитині належні умови проживання, повною мірою займається вихованням дитини, її розвитком, матеріально утримує та піклується про дозвілля дитини. Таким чином, він самостійно виховує доньку [PERSON] та якнайкраще забезпечує усі належні умови та потреби для її гармонійного розвитку. З посиланням на відповідні норми закону просить розірвати шлюб, та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] , його малолітню доньку [PERSON] , 2015 року народження, що проживає з ним. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.10.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 05.11.2024. (а.с.28). У судове засідання 05.11.2024 сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] 04.11.2024 скерував на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог, просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] , 04.11.2024 скерувала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу вона визнала, не заперечує проти їх задоволення. Справу просить розглянути без її участі. Вказала, що дитина дійсно перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька, і вона не має можливості виховувати та утримувати їхню спільну дитину в даний час. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачем - [PERSON] , [INFO] та відповідачкою - [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Валявської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №05, та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.07.2014. (а.с.4) При цьому, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , по що свідчить Витяг з реєстру Кіцманської територіальної громади, сформований 11.10.2024 (а.с.13) Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.08.2015 року, виданого виконавчим комітетом Неполоковецької селищної ради Кіцманського району Чернівецької області. (а.с. 14) Відповідно до довідки Неполоковецького ліцею №05-08/163 від 08.10.2024, [PERSON] , [INFO] є ученицею 4 класі даного закладу освіту. Батько дитини [PERSON] систематично приводить і забирає дитину з уроків, відвідує батьківські збори та бере участь в шкільному житті дівчинки. (а.с.16) Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входить - дочка [PERSON] , яка перебуває на його утриманні, зі слів заявника та сусідів, дружина [PERSON] ,1996 р.н. за вказаною адресою не проживає з січня 2024 року. Під час обстеження була відсутня.(а.с.17) Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується факт, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні і вихованні. Матір дитини [PERSON] протягом 10 місяців з сім`єю не проживає, на даний час її місце перебування невідоме. (а.с.19-23) Відповідно до копії Договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні від 14.10.2024 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Олексюк С.В., визначено місце проживання, утримання та виховання сина, за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Сторони домовилися, що батько самостійно здійснює утримання та виховання доньки і одноособово приймає стосовно доньки всі необхідні рішення, які будуть пов`язані з її перебуванням, проживанням, навчанням, лікуванням і оздоровленням, так як мати проживатиме окремо від дитини (а.с.24) Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. На даний час шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер, оскільки вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо з початку 2024 року, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. З врахуванням того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Частиною 1 статті 121 СК передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст.141 СК, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Разом з тим, сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 ст.14, ч.1 ст.15 СК України). Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст.150-151 СК. Згідно ст.157 СК - питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. При цьому, батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними. Висновки суду Судом встановлено, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] постійно проживає та зареєстрована разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] , де створені позивачем всі необхідні умови для проживання і виховання дитини. Донька повністю знаходиться на матеріальному утриманні та забезпеченні батька. Батько самостійно виховує доньку [PERSON] , з січня 2024 року піклується про її здоров`я, забезпечує належний освітній рівень, без участі матері. Мати дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні дочки не приймає, виїхала за кордон в січні 2024 року, при тому значиться зареєстрованою в с.Валява, Чернівецького району. Батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка не досягла чотирнадцятирічного віку, добровільно між собою визначили місце проживання дитини разом із батьком за адресою [ADDRESS] , порядок її утримання та виховання. А тому, враховуючи, що сторони між собою досягли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати малолітня донька, суд рахує, що позов підлягає до задоволення, адже це не суперечитиме інтересам дитини. Також суд вважає, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні юридичний факт самостійного виховання та утримання батьком доньки, яка з ним постійно проживає та знаходиться на його повному утриманні та вихованні, без участі матері. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved