Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

08 січня 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 186832 гривень 00 коп., інфляційні втрати за період з 15.02.2022 року по 30.11.2023 року у розмірі 56832 грн. 90 коп. та три проценти річних за період з 15.02.2022 року по 30.11.2023 року у розмірі 10042 грн. 86 коп., судові витрати покласти на відповідача. Свій позов обґрунтовував тим, що 20\~січня 2022\~року,\~07\~лютого 2022\~року та\~09\~лютого 2022\~року [PERSON] з\~свого рахунку [NUMBER] \~картка № [NUMBER] ,\~що оформлений\~в АТ "А-БАНК"\~на картковий\~рахунок VISA\~№ [NUMBER] \~відкритий в\~АТ КБ ?ПРИВАТБАНК?, що належить [PERSON] перерахував грошові кошти у розмірі 152095 грн. Крім того,\~07\~лютого 2022\~року позивач\~з свого\~рахунку [NUMBER] ,\~картка VISA\~№ [NUMBER] ,\~що оформлений в\~АТ "УНІВЕРСАЛ\~БАНК"\~ на\~картковий рахунок\~VISA\~№ [NUMBER] \~відкритий в\~АТ КБ ?ПРИВАТБАНК?,\~що належить\~відповідачу перерахував\~грошові кошти у розмірі 34737 грн. 00 коп. Таким чином,\~20\~січня 2022\~року,\~07\~лютого 2022\~року та\~09\~лютого 2022\~року позивач перерахував\~відповідачу грошові\~кошти на\~загальну суму\~в розмірі\~186832 грн., наступними транзакціями: 1. 20.01.2022 р. - 69642 грн.; 1.1. Сума операції: 29999 грн., Дата і час проведення операції: 20.01.2022 16:28:11; 1.2. Сума операції: 29999 грн., Дата і час проведення операції: 20.01.2022 16:28:45; 1.3. Сума операції: 9644 грн., Дата і час проведення операції: 20.01.2022 16:29:57. 2. 07.02.2022 р. - 84737 грн.; 2.1. Сума операції: 25000 грн., Дата і час проведення операції: 07.02.2022 18:08:03; 2.2. Сума операції: 25000 грн., Дата і час проведення операції: 07.02.2022 18:09:43; 2.3. Сума операції: 34737 грн., Дата і час проведення операції: 07.02.2022 18:14. 3. 09.02.2022 р. - 32453 грн. 3.1.\~Сума операції:\~15000,00\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~09.02.2022 21:36:08; 3.2. Сума операції: 17453 грн., Дата і час проведення операції: 09.02.2022 21:36:29. Вказані грошові кошти були перераховані без достатньої правової підстави. Позивач багаторазово\~звертався до\~відповідача із\~вимогою повернення\~коштів,\~однак відповідачем кошти повернені не були. Останнє звернення,\~було оформлено\~листом від\~13.12.2023р\~вих.№23/12-13\~та направлено за допомогою АТ ?УКРПОШТА? 13.12.2023р. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду, кошти повернені не були. У період\~з 15.02.2022 року по\~30.11.2023 року індексація на суму 186 832,00 грн. [Сукупний індекс інфляції] = 101,60% х 104,50% х 103,10% х 102,70% х 103,10% х 100,70% х 101,10% х 101,90% х 102,50% х 100,70% х 100,70% х 100,80% х 100,70% х 101,50% х 100,20% х 100,50% х 100,80% х 99,40% х 98,60% х 100,50% х 100,80% х 100,50% = 130,419% (за період Лютий 2022 - Листопад 2023) [Інфляційні нарахування] = 186 832,00 грн (сума боргу) х 130,419% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 186 832,00 грн (сума боргу) = 56 832,90 грн Тому позивач зазначає, що сума задваних йому збитків склала від інфляції 56832,90 грн. Розраховується за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу. [Сукупний індекс інфляції] добуток щомісячних індексів за відповідний період. Індекси інфляції за період прострочення: Лютий 2022 - 101,60% - газета "Урядовий кур`єр" від 03.05.2022 р. № 100 Березень 2022 - 104,50% газета "Урядовий кур`єр" від 03.05.2022 р. № 100 Квітень 2022 - 103,10% - газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.05.2022 р. № 107 Травень 2022 - 102,70% - газета "Урядовий\~кур`єр" від 11.06.2022 р. № 129 Червень 2022 - 103,10% - газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.07.2022 р. № 151 Липень 2022 - 100,70% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.08.2022 р. № 175 Серпень 2022 - 101,10% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 13.09.2022 р. № 197 Вересень 2022 - 101,90% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.10.2022 р. № 219 Жовтень 2022 - 102,50% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.11.2022 р. № 242 Листопад 2022 - 100,70% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 13.12.2022 р. № 263 Грудень 2022 - 100,70% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.01.2023 р. № 8 Січень 2023\~- 100,80% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 11.02.2023 р. № 30 Лютий 2023 - 100,70% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 14.03.2023 р. № 51 Березень 2023 - 101,50% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 15.04.2023 р. № 76 Квітень 2023 - 100,20% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.05.2023 р. № 95 Травень 2023 - 100,50%\~- газета\~"Урядовий\~кур`єр" від 13.06.2023 р. № 117 Червень 2023 - 100,80% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.07.2023 р. № 138 Липень 2023 - 99,40% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 11.08.2023 р. № 161 Серпень 2023 - 98,60% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 12.09.2023 р. № 183 Вересень 2023 - 100,50% -\~газета "Урядовий\~кур`єр" від 11.10.2023 р. № 204 Жовтень 2023 - 100,80% - газета "Урядовий кур`єр" від 11.11.2023 р. № 227 Листопад 2023 -100,50% - газета "Урядовий кур`єр" від 12.12.2023 р. № 248 Проценти за\~користування коштами розраховується за формулою: [Проценти] = [Сума боргу]х[Процентна ставка (%)]/100%х[Кількість днів] / [Кількість днів у році]. Де: [Сума боргу] сума простроченого боргу; [Процентна ставка (%)] проценти річних; [Кількість днів] кількість днів прострочення зобов`язання; [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році. Період розрахунку:\~з 15.02.2022 року по\~31.12.2022 року - 320 днів [Проценти] = 186 832,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 320 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 4 913,94 грн. Період розрахунку: з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року - 334 дні [Проценти]\~=\~186\~832,00\~грн (сума\~боргу)\~х 3,000%\~(процентна\~ставка)\~/\~100%\~х 334\~(кількість\~днів)\~/\~365\~(днів\~у році)\~=\~5128,92\~грню Разом\~ 654\~дні - 10042,86 грн., тому сума нарахованих процентів: 10 042,86 грн. Станом на 30.11.2023 року загальна сума вимог дорівнює 253 707,76 грн. та складається з: основна заборгованість: 186 832,00 грн., сума нарахованих процентів: 10 042,86 грн., сума збитків від інфляції: 56832,90 грн. 09 січня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. дану позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 09 січня 2024 року недоліки позовної заяви було усунуто. 10 січня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 14 березня 2024 року. 02 жовтня 2024 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, пояснення надав аналогічно викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, встановивши обставини в справі та відповідні правовідносини, дійшов до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд встановив, що 20\~січня 2022\~року,\~07\~лютого 2022\~року та\~09\~лютого 2022\~року [PERSON] з\~свого рахунку [NUMBER] \~картка № [NUMBER] ,\~що оформлений\~в АТ "А-БАНК"\~на картковий\~рахунок VISA\~№ [NUMBER] \~відкритий в\~АТ КБ ?ПРИВАТБАНК?, що належить [PERSON] перерахував грошові кошти у розмірі 152095 грн. Крім того,\~07\~лютого 2022\~року позивач\~з свого\~рахунку [NUMBER] ,\~картка VISA\~№ [NUMBER] ,\~що оформлений в\~АТ "УНІВЕРСАЛ\~БАНК"\~ на\~картковий рахунок\~VISA\~№ [NUMBER] \~відкритий в\~АТ КБ ?ПРИВАТБАНК?,\~що належить\~відповідачу перерахував\~грошові кошти у розмірі 34737 грн. 00 коп. (Квитанція № B197-ET1K-P817-0T2C від 07.02.2022). Таким чином,\~20\~січня 2022\~року,\~07\~лютого 2022\~року та\~09\~лютого 2022\~року позивач перерахував\~відповідачу грошові\~кошти на\~загальну суму\~в розмірі\~186832 грн., наступними транзакціями: 1. 20.01.2022 р. - 69642 грн.; 1.1.\~Сума операції:\~29999\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~20.01.2022\~16:28:11 (Квитанція № 38031856); 1.2.\~Сума операції:\~29999\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~20.01.2022\~16:28:45 (Квитанція № 38031947); 1.3.\~Сума операції:\~9644\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~20.01.2022\~16:29:57 (Квитанція № 38032131). 2. 07.02.2022 р. - 84737 грн.; 2.1.\~Сума операції:\~25000\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~07.02.2022\~18:08:03 (Квитанція № 39556502); 2.2. Сума операції: 25000 грн., Дата і час проведення операції: 07.02.2022 18:09:43 (Квитанція № 39556678); 2.3.\~Сума операції:\~34737\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~07.02.2022\~18:14 (Квитанція № B197-ET1K-P817-0T2C від 07.02.2022). 3. 09.02.2022 р. - 32453 грн. 3.1.\~Сума операції:\~15000,00\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~09.02.2022 21:36:08 (Квитанція № 39758200); 3.2. Сума операції:\~17453\~грн.,\~Дата і\~час проведення\~операції:\~09.02.2022\~21:36:29 (Квитанція № 39758227). Позивач звертався\~до відповідача\~із вимогою\~повернення коштів,\~що підтверджується\~листом від\~13.12.2023р\~вих.№23/12-13\~та направлено за\~допомогою АТ\~?УКРПОШТА? 13.12.2023р.,\~однак відповідачем кошти повернені не були. Відповідно до частин першої, другої статті 1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і яке не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину, або інших підстав, передбачених статтею11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК\~України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК\~України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212\~ЦК\~України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав передбачених статтями 11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією із сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212\~ЦК\~України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК\~України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) міститься наступний висновок. Предметом регулювання глави 83\~ЦК\~України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83\~ЦК\~України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч.2 ст. 11 ЦК України. Загальна умова ч.1 ст.1212\~ЦК\~України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.\~1212\~ЦК\~України може застосовуватися тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Разом з тим у статті 1215\~ЦК\~України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. У статті 1215\~ЦК\~України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18). У частині 1 ст. 202 ЦК України, встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно ч.\~2\~ст.\~625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки між сторонами не існувало договорів позики, а позивач перевів кошти на рахунки відповідача безпідставно, то у суду немає підстав стягувати з відповідача інфляційні витрати та три відсотки річних. Отже, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача тільки безпідставно отримані кошти в розмірі 186832 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції № 8ХТ3-Т3СА-Н9НО-КТ81 від 05 січня 2024 року позивачем сплачений судоий збір в розмірі 2537 грн. 08 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. \~

Outcome: partial