Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що [INFO] померла її рідна сестра - [PERSON] . За своє життя [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , яка приходиться їй племінницею. У 2015 році внаслідок скрутного матеріального становища та напруженими стосунками, що склалися у сім`ї її покійної сестри, остання віддала дитину на її виховання, внаслідок чого дитина [PERSON] з трирічного віку перебуває у неї на утриманні та вихованні. Батько дитини - відповідач [PERSON] , за дев`ять років знаходження дитини у неї, вів не здоровий спосіб життя (зловживав алкогольними напоями), дитиною зовсім не опікувався, практично з дитиною не бачився, а також не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дички - [PERSON] , [INFO] . 02.08.2024 року ухвалою суду (а.с.26-29) у даній справі відкрито провадження та призначено проведення розгляду в порядку загального позовного провадження. Також судом вирішено питання про залучення [PERSON] в якості третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та витребування від органів опіки та піклування Кодимської міської та Куяльницької сільської рад Подільського району Одеської області, у відповідності до положень ст. 19 СК України, письмових висновків щодо розв`язання спору у даній справі. Одночасно відповідачу роз`яснено його право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду відзив на позов (відзив). Копію ухвали надіслано сторонам, зокрема відповідачу разом із судовою повісткою і копією позовної заяви та доданих до неї документів,які отримано останнім 20.08.2024 року рекомендованим листом у відповідності до ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 01.08.2024 року № 03-17/2677 (а.с.25), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, що підтверджує інформація з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про результат надіслання поштою рекомендованого поштового відправлення № 0600281934560 (а.с.53). У встановлений судом строк відповідач [PERSON] та треті особи не скористалися своїми процесуальними правами учасників справи, відповідно, відзив на позовну заяву (відзив) та пояснення не подали. 20.09.2024 року ухвалою суду (а.с.71-72) у даній справі продовжено на тридцять днів строк підготовчого провадження. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання їй судової повістки на номер її телефону зазначений нею у поданій до суду заяві від 24.07.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.24), що підтверджує довідка від 21.10.2024 року про доставку SMS (а.с.108). При цьому, 21.08.2024 року і 20.09.2024 року позивач подала до суду письмові заяви, відповідно, від 21.08.2024 року і від 20.09.2024 року (а.с.47, 66) про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце підготовчого засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання йому судової повістки на номер його телефону зазначений ним у поданій до суду заяві від 21.08.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.49), про що свідчить довідка від 21.10.2024 року про доставку SMS (а.с.110). При цьому, 21.08.2024 року відповідач подав до суду письмову заяву від 21.08.2024 року (а.с.48) про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. В свою чергу 20.09.2024 року відповідач повторно подав до суду письмову заяву від 20.09.2024 року (а.с.67) про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, що судом сприймається як висловлення фактичного визнання ним позовних вимог у повному обсязі. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - органу опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області та органу опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце підготовчого засідання дані треті особи були своєчасно повідомлені належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 ЦПК України, шляхом доставлення 21.10.2024 року судових повісток до електронних кабінетів цих осіб, про що свідчать відповідні довідки про доставку електронного документу (а.с.111-112). При цьому, 25.10.2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника органу опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 25.10.2024 року № 02-36/2505 (а.с.113), в якій останній просить взяти до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , який був поданий органом опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області, а також зазначив, що проти заявлених позовних вимог заперечень не має. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, шляхом надіслання їй судової повістки на номер її телефону зазначений нею у поданій до суду заяві від 21.08.2024 року про отримання електронних повісток (а.с.51), про що свідчить довідка від 21.10.2024 року про доставку повідомлення у додаток «Viber» (а.с.109). При цьому, 20.09.2024 року дана третя особа подала до суду письмову заяву від 20.09.2024 року (а.с.50) про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього, згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З 29.12.2009 року відповідач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 25.04.2017 року за № 503/543/24 (а.с.42) було розірвано. 07.03.2012 року у відповідача [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - дочка [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 14.03.2012 року (а.с.6), актовий запис № 19. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 21.02.2020 року (а.с.7), актовий запис № 72. 24.02.2020 року було здійснено реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яке є місцем зареєстрованого проживання відповідача [PERSON] , про що свідчить копія довідки про реєстрацію особи, виданої Кодимською міською радою Одеської області від 24.02.2020 року № 02-09/М-251 (а.с.8) та інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 01.08.2024 року № 03-17/2677 (а.с.25), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України. Відповідно до довідки про склад сім`ї (а.с.9), виданої 18.06.2024 року за № 18-25/488 старостою Борщівського старостинського округу Олександром Девдерою, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації разом з позивачем [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої директором Ліцею № 1 Подільської міської ради Подільського району Одеської області від 12.06.2024 року № 304 (а.с.10), [PERSON] , [INFO] , навчалася в закладі з 2018 року по 2021 рік. Батько дитини, [PERSON] не приймав участі у вихованні і навчанні доньки протягом цього часу на батьківських зборах не бував, успіхами у навчанні не цікавився, тітка [PERSON] , [PERSON] несла повну відповідальність за всі аспекти виховання та розвитку дитини. Відповідно до довідки, виданої 19.06.2024 року за № 18-25/489 старостою Борщівського старостинського округу Олександром Девдерою (а.с.11), [PERSON] , [INFO] , дійсно з 01.01.2021 року проживає за адресою: [ADDRESS] зі своєю тіткою [PERSON] , кв. 24 , яка здійснює виховання дитини, а батько [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. Згідно довідки Малофонтанського опорного закладу освіти Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 10.06.2024 року № 184 (а.с.12) [PERSON] дійсно навчається в 7 класі Малофантанського ОЗО. Згідно характеристики учениці 7 класу Малофанстанського ОЗО, виданої директором школи (а.с.13), [PERSON] навчається в школі з 2021 року. [PERSON] виховує тітка [PERSON] , яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, а батько - [PERSON] із дитиною не спілкується, з дитиною не проживає, з класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не з`являється. Згідно характеристики виданої головою ГО «Спілка молоді» керівником народного асамблею клубу спортивного бального та сучасного танцю «PRESTIGE» (а.с.14), [PERSON] є дійсною членкинею клубу спортивного бального та сучасного танцю «PRESTIGE» з вересня 2016 року по теперішній час. Рідна тітка [PERSON] виховує та піклується про племінницю. Рідний батько не приймає участі у вихованні доньки. Ніколи не цікавився та не відвідував тренувальних занять, не сплачував фінансові внески. Згідно змісту заяви відповідача [PERSON] від. 21.06.2024 року, що була додана до позовної заяви (а.с15), відповідач [PERSON] відмовляється від своїх батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із тим, що він не може виконувати свої батьківські обов`язки за віком та станом здоров`я. Також зазначив, що відмовляється від батьківських обов`язків на користь тітьки [PERSON] , так як вона виховує її з трьох років. Висновком органу опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (а.с.22), затвердженим рішенням виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 07.07.2024 року № 146 (а.с.21), визнано доцільним місце проживання [PERSON] , [INFO] , з тіткою [PERSON] , оскільки дитина з трирічного віку проживає з тіткою [PERSON] та називає її мамою. [PERSON] взяла на себе всі витрати на утримання дитини, займається її вихованням. Батько [PERSON] не проживає на території Куяльницької сільської ради, участі у вихованні та утриманні доньки не бере, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 10.10.2024 року № 1099, позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визнано доцільним, оскільки на даний час батько і дитина не підтримують зв`язків, батько не цікавиться життям дитини, матеріально не допомагає, не займається її розвитком, не бажає бути батьком та погоджується на позбавлення його батьківських прав, про що свідчать копії відповідного висновку та рішення (а.с.99, 100). Водночас із цим опіки та піклування Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області в своєму клопотанні від 25.10.2024 року № 02-36/2505 (а.с.113) просив взяти до уваги вище вказаний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] поданий органом опіки та піклування Кодимської міської ради Подільського району Одеської області. Нормативно-правове застосування: У відповідності до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч.2 і 5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Схожі за своєю суттю принципи закріплені у пунктах 6-7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно яких дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. В свою чергу, згідно до пункту 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно до абзацу другого пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч.1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Крім того, згідно до положень ч.4-5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч.4 ст. 164 СК України, під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Частиною 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятою 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року і підписаною Українською РСР 21 лютого 1990 року, ратифікованою постановою Верховної Ради УРСР 27 лютого 1991 року № 789-XII передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно вимог ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Висновки суду Обставини справи свідчать про небажання відповідача [PERSON] займатися вихованням своєї дитини та його самоусунення від виконання батьківських обов`язків щодо неї, тобто наявна підстава для позбавлення батьківських прав, передбачена пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає. Суд відзначає ту обставину, що неможливість здійснювати батьківськи обов`язки за віком та станом здоров`я, про що зазначено відповідачем [PERSON] в своїй заяві від 21.06.2024 року (а.с.15), не є підставами для позбавлення його батьківських прав. Окрім того суд відзначає ту обставину, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] був поданий до суду (зданий на пошту) позивачем [PERSON] лише 25.06.2024 року, після того як відповідач [PERSON] , [INFO] , досяг віку 60 років [INFO]. В свою чергу суд позбавлений можливості здирати докази з власної ініціативи, згідно ч.2 ст. 13 та ч.7 ст. 81 ЦПК України, а для захисту прав неповнолітньої дитини судом було отримано висновок органу опіки та піклування. Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач, як батько, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини. Ураховуючи зазначене вище, а також визнання відповідачем позовних вимог, то суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ «ПУМБ» № 45661567 від 24.06.2024 року. Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 605,60 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 605,60 грн.

Outcome: approved