Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11.05.2018 був укладений шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу подружжя має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між позивачем і відповідачем не склалося. Шлюбні відносини зберегти чи поновити неможливо, тому позивач звернулася до суду із позовною заяво та просить розірвати укладений з відповідачем шлюб. Ухвалою від 27.08.2024 провадження у справі відкрито. Судові засідання призначені на 02.10.2024, 18.10.2024 та 05.11.2024. Позивач у судове засідання не з`явився, представником позивача подано суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримано. Відповідач належним чином повідомлена у судове засідання не з`явилася, клопотань не надала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 11.05.2018 року укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 11.05.2018 Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 385 (а.с. 11). Подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 01.03.2016 Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 205 (а.с. 10). Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інших обставин життя подружжя (ч. 1 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24 Сімейного кодексу України (далі- СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судового збору. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 гривень. На підставі ст.ст.: 105, 110, 112, 114, 115 СК України та,

Outcome: approved