Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

29.03.2024 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 24.09.2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 779, шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що після укладення шлюбу, народження дитини, виявилося, що сторони мають різні характери, погляди на життя та сім`ю. Між ними часто виникали непорозуміння і сварки, що в результаті призвело до втрати почуття взаємоповаги та любові. На даний час позивач та відповідач проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. Відновлення сімейних стосунків і збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1\~211 грн. 20 коп. Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу розподілено та передано в провадження судді Дмитрієвій М.М. 04.04.2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 30.05.2024 року, яке в подальшому відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 27.06.2024 року. На підставі розпорядження керівника апарату Комунарського районного суду м. Запоріжжя Гріпас Н.В. № 55-к від 26.06.2024 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», у зв`язку з припиненням 25.06.2024 року здійснення правосуддя суддею Дмитрієвою М.М., 26.06.2024 року проведене повторне автоматизоване визначення судді по даній цивільній справі. В автоматизованому порядку головуючим суддею по цивільній справі № 333/2927/24 визначена суддя Кулик В.Б. Ухвалою від 26.06.2024 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішила продовжити розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. В позовній заяві окремим пунктом зазначив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини її неявки суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 779 (а.с. 7). Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 03.07.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 632 (а.с. 8). На момент подачі позовної заяви сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, враховуючи той факт, що сторони мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, а також, що відсутні докази того, що окреме проживання сторін негативно вплинуло або вплине на інтереси їх спільної малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з задоволенням позовних вимог позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] на його користь підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1\~211 грн. 20 коп.

Outcome: approved