Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

До Октябрського районного суду міста Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до Російської Федерації в особі Уряду про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтуванні позовних вимог посилається на те, що внаслідок збройної агресії РФ на частині території України, в тому числі і в Миргородському районі, Полтавської області, зокрема в селах Веприк, Бобрик, Плішивець та Кам?яне, які знаходяться в радіусі 7 км від м. Гадяч (де раніше проживав Позивач) він зазнав моральної шкоди, яка полягає у значних триваючих душевних стражданнях, що викликані втратою його здоров?я та повноцінної працездатності; перебуванням у пригніченому стані, погіршенням самопочуття, позбавленням звичного ритму життя та налагодженого побуту. Всі ці обставини відобразилися на його матеріальному і моральному стані, спричиненому тяжким захворюванням з діагнозом: дилатаційна кардіоміопатія. Відносна недостатність МК І-ІІ ст. Гіпертензія в системі ЛА. Повна блокада ЛНПГ, постійна форма фібриляції передсердь, політонна шлуночкова екстрасистолія; гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 3 ступеня; гіпертензивне серце, ризик 4 (дуже високий); СН стадія C-D із зниженою фракцією викиду ЛІІ (15%), ХСН ІІ Бст. Посилаючись на вказані обставини, внаслідок збройної агресії РФ проти України Позивач, наразі, втратив можливість вести повноцінне життя, постійно зазнає безперервних страждань через війну і як наслідок отримав захворювання, позбавитися якого можливо лише шляхом проведення трансплантації серця (в разі наявності донора). Позивач просив суд стягнути з Російської Федерації в особі Уряду РФ (103274, РФ, м. Москва, вул. Червонопресненська, 2, буд. 2) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) моральну шкоду в розмірі 1 280 733,00 грн. (один мільйон двісті вісімдесят тисяч сімсот тридцять три гривні 00 коп.). Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Російської Федерації в особі Уряду про відшкодування моральної шкоди. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату та час, в судове засідання не з`явився. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу. Щодо стягнення із відповідача моральної шкоди суд приходить до наступного висновку. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як слідує зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: в т.ч. у випадках, встановлених законом. Згідно пункту 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, у пункті 5Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц вказала, що виходячи з положень статей16і23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Ураховуючи те, що відсутній причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням заподіювача, як підстава відшкодування моральної шкоди, суд доходить до висновку про відсутність підстав для її відшкодування. На підставі вище наведеного,

Outcome: dismissed