Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 1,92 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] від 25.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №248 від 21.04.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Сидорівській сільській раді за №4. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради, площею 1,92 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія [NUMBER] від 25.04.1997. [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . У виконавчому комітеті Сидорівської сільської ради заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. На момент смерті [PERSON] разом з ним постійно проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , зять [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] .. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивачки, спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Натомість, позивачка не заявляла про відмову від спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, але оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у Відділ №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та просив надати довідку про наявність у [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради. Довідкою від 19.06.2024 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Сидорівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії [NUMBER] від 25.04.1997 на [PERSON] .. Реєстраційний номер 4. Площа земельної ділянки 1,92 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської РДА від 21.04.1997 № 248. 06.08.2024 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради Стрийського району (Жидачівського району) Львівської області, що належав померлому і є спадковим майном. Позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа, через втрату такого. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 10.10.2024 /а.с.24-25/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.10.2024 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 01.11.2024 /а.с.42-43/. Розгляд справи по суті відбувся 01.11.2024 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення судового засідання у відсутності позивачки та її представника, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] подала заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Відповідачка [PERSON] подала заяву, згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Представник третьої особи: територіальної громади села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області подав заяву у якій просить розглядати справу у його відсутності та повідомляє про відсутність на час розгляду даної справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету позовної заяви. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 01.11.2024, є дата складення повного тексту судового рішення - 08.11.2024. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.1956, [PERSON] народилась [INFO] , про що зроблено відповідний запис №26, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.8/. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.2001, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 21.09.1993 зроблено запис №471 /а.с.9/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2000, [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років, про що зроблено запис №11 /а.с.10/. Згідно з довідкою від 12.03.2024 №29 виданою Журавненською селищною радою Стрийського району Львівської області про те, що [PERSON] дійсно був зареєстрований в [ADDRESS] , до моменту своєї смерті, по наступила [INFO] . Заповіту від [PERSON] виконкомі Сидорівської сільської ради не посвідчувалося. На момент смерті [PERSON] разом з ним постійно проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , зять [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] .. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті /а.с.11/. Відповідно до заяви [PERSON] у Жидачівську державну нотаріальну контору, зареєстровану в реєстрі за №82, останній відомо про відкриття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , термін на прийняття спадщина вона пропустила і на її оформлення не претендує. Відмовляється від належної їй частки в спадщині, і в районний суд за продовженням терміну звертатися не буде. Не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом доньці померлого - [PERSON] . Також повідомляє, що все майно було особистою власністю її чоловіка /а.с.12/. Відповідно до заяви [PERSON] у Жидачівську державну нотаріальну контору, зареєстровану в реєстрі за №83, останній відомо про відкриття спадщини після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , термін на прийняття спадщина вона пропустила і на її оформлення не претендує. Відмовляється від належної їй частки в спадщині, і в районний суд за продовженням терміну звертатися не буде. Не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом доньці померлого - [PERSON] /а.с.13/. Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77526366 від 02.07.2024, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.14/. Згідно з довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 19.06.2024 повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Сидорівській сільській раді на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.04.1997 № 248, за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,92 умовних кадастрових гектарів на території Сидорівської сільської ради. Сертифікат серії [NUMBER] зареєстрований 25.04.1997 за № 4. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування на вищезгадані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] у відділі не зареєстровано /а.с.15/. Листом приватного нотаріуса Посацької А.О. від 06.08.2024 №70/02-31 [PERSON] було відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки у останньої відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати /а.с.17/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у встановленому законом порядку, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] , за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідачі проти задоволення позову не заперечують, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved