Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

У січні 2022 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов зазначений позов, у якому позивач просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] суму на свою користь суму грошового зобов`язання стягнутого з [PERSON] на користь АППБ «Аваль» у розмірі 13 802 грн 19 коп.; стягнути з [PERSON] на свою користь суму судового збору у розмірі 2 481 грн 00 коп.; стягнути з [PERSON] на свою користь суму оплати за надання юридичних послуг по договору з компанією «Лекс Тулс» у розмірі 4 000 грн 00коп. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 08.12.2005 року між АППБ «Аваль» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, на його забезпечення був укладений договір поруки між АППБ «Аваль» та відповідачкою [PERSON] та позивачкою [PERSON] , згідно умов якого остання брала на себе зобов`язання відповідати перед АППБ «Аваль» по зобов`язаннях, що виникають з умов основного кредитного договору. 03.03.2009 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва на користь АППБ «Аваль» було стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 26\~575,00 грн. На виконання цього рішення було видано виконавчий лист, на підставі якого головним державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області видано постанову ВП №45919361 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за якою звернуто стягнення на пенсію та заробітну плату [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.02.2023 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено її до розгляду по суті. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, у якій вона просить провести розгляд справи за її відсутності, повідомляючи що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилася з невідомих суду причин, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Вирішаючи питання щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] коштів в регресному порядку сплачених за договором поруки, суд зазначає таке. З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2005 року між АППБ «Банк» (кредитор) та [PERSON] (поручитель) та [PERSON] (позичальник) укладено договір поруки №014/08-112/21636/1, відповідно до умов якого сторони договору встановлюють, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язаннях, що виникають з умов кредитного договору №014/08-112/21636 від 08.12.2005 року, укладеного між АППБ «Аваль» та [PERSON] у повному обсязі цих зобов`язань. Центральним районним судом м. Миколаєва 03.03.2009 року видано виконавчий лист №2-1-2426/2009 за яким з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/08-112/21635 від 08.12.2005 року в сумі 26\~575, 81 грн та судові витрати в сумі 98,60 грн з кожного. Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №45919361 головним державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконання виконавчого листа по справі №2-1-2426 виданого 14.04.2009 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 26575,81 грн, судові витрати у розмірі 98,60 грн та відрахування після отримання податків, зборів та єдиного внеску на загальне обов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 20% всіх видів заробітку до погашення заборгованості в сумі 529\~541,85 грн звернуто стягнення на пенсію [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ), що отримується нею в УПФУ в Новобузькому районі Миколаївської області. З наданого Головним управлінням пенсійного фонду України в Миколаївській області розрахунку відрахувань з пенсії [PERSON] слідує, що за період з листопада 2018 року по листопад 2021 року включно з пенсії [PERSON] здійснено відрахування на загальну суму у розмірі 13\~802,19 грн (29\~541,85 грн (початкова сума заборгованості) -15\~739,66 грн (утримана сума) = 13\~802,19 грн). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною п`ятою вищезазначеної статті визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Положеннями ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] за умовами договору поруки №014/08-112/21636/1 від 08.12.2005 року є поручителем [PERSON] за кредитним договором №014/08-112/21636/1 від 08.12.2005 року укладеним з АППБ «Аваль». [PERSON] на виконання виконавчого листа у справі № 2-1-2426/2009 року здійснила виплату в розмірі 13\~802,19 грн. Сплата позивачем коштів у виконавчому провадженні № 45919361 підтверджується і листом заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві. Відповідно до частини 1 ст. 544 ЦК України, \~боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що [PERSON] виконала солідарний обов`язок в розмірі 13\~802,19 грн та має право на зворотну вимогу (регрес) цієї суми до відповідача [PERSON] . Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат суд зазначає таке. Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року справа № 72/1010/16-ц, провадження № 61-3416 св 18 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зі змісту договору про правову допомогу слідує, що позивач сплатила 4000 грн 00 коп. за правову допомогу. Ця сума на думку суду є співмірною із складністю справи та часом витраченим представником та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору, сплаченого за подачу позову до суду у розмірі 2481 грн 00 коп.

Outcome: approved