Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

25.03.2024 позивачка [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.11.1998 Надеждинською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 8. Спільне життя не склалося. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше сумісне життя і примирення між ними позивач вважає неможливим. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2024 цивільну справу № 333/2708/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області. 22.05.2024, відповідно до ст. 14 ЦПК України, вказана справа передана судді Свідунович Н.М. Ухвалою суду від 24.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, від її представника - адвоката Бойка Б.Б. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, а також заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. У зв`язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи та ухвалити рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 1, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.11.1998 Надеждинською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Судом встановлено, що шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи той факт, що сторони вже тривалий час мешкають окремо без ведення спільного господарства та бюджету, суд приходить до висновку, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не може бути збережений, оскільки зазначені факти свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі ст. 113 Сімейного кодексу України, [PERSON] , яка висловила таке бажання, слід залишити прізвище, набуте після реєстрації шлюбу. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved