Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

30 квітня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але неменше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від спільного шлюбу з відповідачем мають трьох синів. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти у вказаному розмірі. Ухвалою судді від 01 травня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Спірні відносини виникли між сторонами з приводу участі одного з батьків у витратах на утримання дітей. Вказані відносини регулюються нормами СК України. Суд установив, що сторонни по справі є батьками трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~ що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9, 10, 11). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст. 81 ЦПК України). За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підтвердження того, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні позивач надав витяг №7328 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 22 квітня 2024 року, з якого вбачається, що по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 18 травня 2020 року по т.ч., [PERSON] , [INFO] з 27 квітня 2020 року по т.ч., [PERSON] , [INFO] , з 08 вересня 2021 року по т.ч., [PERSON] , [INFO] , з 18 травня 2020 року по т.ч., [PERSON] , [INFO] , з 18 травня 2020 року по т.ч. Усього 5 осіб. Тобто з вказаної довідки вбачається, що сторони та їх спільні діти зареєстровані за однією адресою. Будь-яких інших доказів на підтверження того, що діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, матеріали справи не містять. З огляду на встановлені обставини, суд вважає недоведеним посилання позивача на те, що вона самостійно несе тягар утримання дітей. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до переконання про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити за їх недоведеністю. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed