Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У грудні 2023 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, в якій просив визнати його рідного брата по матері [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити його, заявника, опікуном брата [PERSON] . У заяві [PERSON] вказував, що брат має ознаки інвалідності з дитинства з підтипом "А" 1-ої групи безстроково, потребує за станом свого здоров`я постійної сторонньої допомоги, нагляду та турботи, не здатний усвідомлювати значення своїх дій і потребує опіки. Заявник є єдиним його близьким родичом, який здатен опікуватись ним, оскільки їх спільна мати є людиною похилого віку та сама потребує догляду і фізично не може здійснювати опікунство над сином. Ухвалами судді від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі за участі присяжних, залучено заявника, заінтересованих осіб, призначено судову психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі (а.с. 35-36). Ухвалою суду від 07 травня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено закрите судове засідання (а.с. 50). Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року оголошено явку заявника обов`язковою у судове засідання, залучено заінтересованою особою [INFO] (структурним підрозділом якого є [INFO] ), (а.с. 88). 09 липня 2024 року до суду від заінтересованої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування, надійшов висновок органу опіки та піклування від 20.06.2024 року про недоцільність призначення заявника опікуном [PERSON] (а.с. 73-75). У судовому\~засіданні заявник\~ [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] ,\~ заінтересована\~особа [PERSON] підтримали подану заяву та просили її задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ній. Заявник [PERSON] додатково пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі, з дружиною мають у шлюбі малолітню дитину, проживає періодично з братом та матір`ю. Заінтересована особа [PERSON] пояснила, що документів з висновками ЛКК будь-яких медико-лікувальних установ, МСЕК щодо її стану здоров`я, зокрема стійкого зниження працездатності, відповідних рекомендацій, не має. Підтвердила, що самостійно звернулася до органу опіки та піклування із заявою про підготовку висновку про доцільність призначення її опікуном сина [PERSON] та внесення до суду відповідного подання. Представник заінтересованих осіб - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки і піклування, та Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Воробйова О.І. із заявою погодилася частково, не заперечувала щодо визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною особою, у призначенні заявника опікуном брата просила відмовити, посилаючись на те, що орган опіки та піклування не вніс до суду відповідного подання, зважаючи на відповідні висновки про недоцільність призначення заявника опікуном над братом. Підтвердила, що [PERSON] самостійно звернулася до органу опіки та піклування із заявою про підготовку висновку про доцільність призначення її опікуном сина [PERSON] , але орган опіки та піклування не підготував та не вніс відповідного подання до суду. Представники заінтересованих осіб - [INFO] , структурним підрозділом якого є [INFO] , та КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», керівництва яких були повідомлені судом завчасно про час, дату та місце розгляду заяви, у судове засідання не прибули, свого відношення до заяви не висловили. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, пояснення заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Судом достовірно встановлено, що заявник [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є рідними братами по матері [PERSON] , що постає з їх свідоцтв про народження, свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (дошлюбне - [PERSON] ), копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 8, 12, 13), і, що не заперечувалося учасниками справи. З тверджень заявника та заінтересованої особи [PERSON] слідує, що батьки [PERSON] та [PERSON] померли, що не оспорювалося іншими учасниками справи. Як вбачається з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за № 0019363 від 21 серпня 2018 року [PERSON] , [INFO] , встановлені ознаки інвалідності з дитинства з підтипом "А" 1-ої групи безстроково (а.с. 19). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 196 від 15.04.2024 року, за результатами призначеної судом судово-психіатричної експертизи, [PERSON] на даний час виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. Наявний у [PERSON] стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 47-51). Вказані обставини свідчать про наявність у [PERSON] стійкого психічного розладу, внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та дають суду підстави для визнання останнього недієздатним. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням вказаної норми закону, а також беручи до уваги встановлені судом обставини, суд визначає строк дії даного рішення у два роки. Щодо встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатною особою, суд зазначає наступне. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частина перша-третя статті 41 ЦК України). Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України). Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (стаття 58 ЦК України). Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (стаття 59 ЦК України). Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб`єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування. Отже, за змістом ст. 55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються Органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Частиною першою статті 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особо є наявність подання Органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верхового Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-3936118), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053 21). Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі відповідно до вимог ЦПК України. При внесені подання, орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2024 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування, надав суду висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20 червня 2024 року за № 1383, про недоцільність призначення опікуном заявника [PERSON] над [PERSON] у разі визнання останнього недієздатним. Висновок обґрунтований тим, що у матері [PERSON] - [PERSON] відсутні медичні протипоказання щодо здійснення обов`язків опікуна (а.с. 74-75). Як вже зазначалося вище, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особо є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Суд зауважує, що відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном, унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи, виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна. Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки, суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном. Отже, обов`язковою умовою для призначення судом опікуна, є подання органу опіки та піклування, а матеріли справи не містять подання органу опіки та піклування про доцільність призначення саме заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки і піклування, не подавав до суду відповідного подання щодо призначення заявника [PERSON] або заінтересованої особи [PERSON] опікуном [PERSON] . Суд зазначає, що [PERSON] не позбавлений права повторно звернутися з відповідною письмовою заявою до органу опіки та піклування, з метою призначення його опікуном над недієздатним [PERSON] , та в подальшому отримати подання такого органу, скероване до суду, для призначення його опікуном. При цьому, суд також звертає увагу на те, заявник та його представник не оскаржували дії, рішення та/або бездіяльність органу опіки та піклування щодо раніше вказаного висновку про недоцільність призначення саме заявника опікуном брата, невнесення подання. Крім того суд враховує, що дії, рішення чи бездіяльність органу опіки та піклування стосовно розгляду такої заяви може бути оскаржена до суду поза межами цієї цивільної справи, що й буде забезпечувати належний судовий захист права заявника (скаржника) на призначення його опікуном. Суд також враховує висновок, сформульований у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі № 545/1691/16-п (провадження № 61-4475св18), відповідно до якого законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. З огляду на зазначене вище, заява [PERSON] в частині призначення його опікуном [PERSON] не підлягає задоволенню. Таким чином заява підлягає частковому задоволенню. За правилами ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial