Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому вказала, що 25 червня 2022 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №148. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Подружжя неодноразово намагалися примиритися, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. На даний час, сторони проживають окремо один від одного, стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, з квітня 2023 року між ними повністю припинені сімейні та шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з подружжя. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі. Позивачка зазначає, що вищезазначені причини є перешкодою для подальшого існування їхньої сім?ї. Від спільного сімейного життя у подружжя є діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . На даний час, діти проживають з позивачкою, відповідач проживає окремо за невідомою їй адресою. Позивачка працює офіційно, на обліку у центрі зайнятості як безробітна особа не перебуває. Також позивачка вказує, що відповідач офіційно не працевлаштований, стан здоров?я останнього задовільний, групи інвалідності не має, на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків не має. Спір щодо місця проживання дітей у подружжя відсутній. Враховуючи викладене, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.06.2022 року Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №148, а також змінити прізвище після розірвання шлюбу на дівоче прізвище - [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у розмірі 35 (тридцять п?ять) % від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 05.09.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 05.09.2024 року та позовна заява з додатками були надіслані відповідачу за його останньою відомою адресою місця проживання, вказаною у позовній заяві (а.с.2, 21-зворот), проте поштове відправлення №0600289348325 (а.с.27) повернулося до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, зважаючи на те, що адресу зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] , вжитими судом заходами не вдалось встановити (а.с.20-21), то відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.23), повідомлення розміщене на сайті 09.09.2024 року (а.с.24), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про шлюб від 25.06.2022 року (а.с.16), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.06.2022 року, про що Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зроблено актовий запис №148. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « [PERSON] » та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.04.2016 року (а.с.14) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.04.2022 року (а.с.13). Також згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.06.2018 року у позивачки є дочка - [PERSON] , [INFO] , в якому зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15). Згідно довідки Макарівської селищної ради №16.20-08/190 від 16.05.2024 року (а.с.17), позивачка [PERSON] , [INFO] , офіційно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з 01.08.2023 року по даний час фактично проживає разом зі своїми малолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов?язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Подружжя неодноразово намагалися примиритися, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. На даний час, сторони проживають окремо один від одного, стосунки між ними вже давно перестали бути як у подружжя, з квітня 2023 року між ними повністю припинені сімейні та шлюбні відносини. Спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам кожного з подружжя. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі, вищезазначені причини є перешкодою для подальшого існування їхньої сім?ї. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Також ст. ст. 180-183 СК України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до вимог ч.2 та ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір заявлених до стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved