Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Райз-Схід», в якому прохав стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 11766,02 грн. Позов обгрунтовано\~тим,\~що у його власності перебуває земельна ділянка площею 2,90 га, кадастровий номер 5325183200:00:013:0158. 15 червня 2015 року відповідно до укладеного договору оренди землі між ним та ПрАТ «Райз-Максимко» останньому було передано у строкове оплатне користування земельну ділянку площею 2,90 га, кадастровий номер 5325183200:00:013:0158, строком на 7 років до 2022 року. На підставі додаткової угоди від 16.03.2018 було внесені зміни до договору оренди землі від 15.06.2015 та передано право орендаря новому орендарю ТОВ «Райз-Схід», встановлено розмір орендної плати відповідно до п.1.4 додаткової угоди у розмірі 12 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10260,24 грн, строк дії договору - до 31.12.2023. Відповідачем допущено порушення виконання зобов`язання за договором оренди землі від 15.06.2015, яке призвело до виникнення заборгованості з орендної плати у розмірі 10260,24 грн за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5325183200:00:013:0158 за 2023 рік. Оскільки сума заборгованості з оренди з боку відповідача за 2023 сільськогосподарський рік повинна становити 10260,24 грн, у зв`язку з цим позивач має право нарахувати відповідачу інфляційні втрати на зазначений розмір заборгованості, які складають 1048,35 грн, 3% річних 206,05 грн, пеня 251,38 грн, що складає 11766,02 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь. 25 вересня 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Представник позивача в судовому засіданні просив задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не надано (а.с.24,35). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15 червня 2015 року між [PERSON] та ПрАТ "Райз-Максимко" було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,90 га, кадастровий номер 5325183200:00:013:0158, що знаходиться в адміністративних межах Мокіївської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, відповідно до якого відповідач прийняв в строкове платне користування вказану земельну дулянку для ведення товарного сільськогосподарського товариства строком на 7 років. Згідно з п.п.10, 11 Договору, обчислення розміру орендної плати за замельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься протягом сільськогосподарського року, але повний розрахунок не пізніше 31 грудня поточного року. Згідно з п.14 Договору у разі невнесеня орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.8,9,27-28). 16 березня 2018 року\~\~між сторонами укладено додаткову угоду, якою до вищевказаного договору оренди землі були внесені зміни: змінено Орендодавця з ПрАТ «Райз Максимко» на ТОВ «Райз-Схід», визначено строк дії Договору до 31.12.2023, встановлено орендну плату в розмірі 10260,24 грн за рік оренди, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав (а.с.10,37-39). Відповідно до відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податку про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (ненарахованого) податку та військового збору станом на 28.08.2024 за період з І кварталу 2020 року по ІІ квартал 2024 року стосовно [PERSON] , за 2023 рік ТОВ «Райз-Схід» позивачеві не виплачено орендну плату за користування вищевказаними земельною ділянкою (а.с.12-13). Обрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначив, що орендодавець свої зобов`язання по виплаті орендної плати за 2023 рік щодо земельної ділянки площею 2,90 га, кадастровий номер 5325183200:00:013:0158, не виконав, а тому просив стягнути вказану заборгованість, а також 3% річних, інфляційні втрати, пеню відповідно. Відповідно до ст.ст.2,3 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч.2 ст.409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до норм ч.1 ст.93 ЗК України, ст.1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та інших видів діяльності. За змістом ст.13 Закону України "Про оренду землі", під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її виплати. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (стаття 21 Закону). За нормами ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідачем в порядку, визначеному ст.ст.12,81\~ЦПК\~України, не надано належних, достатніх та достовірних доказів про виплату орендної плати позивачу згідно з умовами Договору. З огляду на викладене, оскільки відповідач не виконав обов`язки, визначені ст.24 Закону України «Про оренду землі»,\~\~не сплатив позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2023 рік, є підстави для стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 10 260,24 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних від простроченої суми, інфляційних витрат та пені, які містяться в матеріалах справи, є правильними і не спростовані відповідачем. Таким чином з ТОВ «Райз-Схід»\~\~на користь позивача підлягає стягненню 10260,24 гривень сума заборгованості по орендній платі за землю; 206,05 гривень три проценти річних; 1048,35 гривень інфляційні втрати, пеня 251,38 грн, а всього 11766,02 гривень. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За правилами ч.ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок щодо попереднього (орієнтовного) визначення суми судових витрат встановлено ст.134 ЦПК України. Таким чином відсутність документального підтвердження надання професійної правничої допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Позивачем при подачі позову сплачено 1\~211,20 грн судового збору. Крім того представником позивача на підтвердження надання професійної правничої допомоги надано копію договору №б/н про надання професійної правничої допомоги (адвокатських послуг) щодо ведення справи за позовом про стягнення орендної плати (далі Угода), укладеного 16.09.2024 між позивачем та адвокатом. Відповідно до п.4.1 Розділу 4 Договору "Розмір та порядок внесення гонорару", за надання адвокатських послуг від 16.09.2024, передбачених Актом прийняття-передачі наданої правничої допомоги, замовник сплачує виконавцю винагороду у такому розмірі: - попереднє опрацювання матеріалів та консультація 1000 грн; -підготовка позовної заяви (опрацювання законодавчої бази, вивчення судової практики, формування правової позиції) 5000 грн; участь в судовому засіданні 1500 грн (а.с.16-17,18, 32). На підставі викладеного, суд вважає, що надані документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, а саме 7 500 грн. Вказаний розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та підлягає розподілу за результатами розгляду справи. З огляду на викладене підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 1211,20 грн судового збору та 7500 грн витрат на професійну правничу допомогу, а всього 8 711,20 грн судових витрат. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved