Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 00-8111097 від 25.05.2023 у розмірі 15 750,00 грн. з яких: 4 725,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 11 025,00 грн. заборгованість за відсотками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. покласти на відповідача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Свої вимоги мотивує тим, що 25.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії № 00-8111097 у формі електронного документа. Відповідач за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт - https://kachay.com.ua/ та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання грошових коштів у позику. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 4 500,00 грн., також за надання кредиту позичальник, відповідно до умов договору зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію, що складає 225,00 грн. На виконання умов договору ТОВ ««Качай гроші» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 15 750,00 грн., яка складається з 4725,00 грн. - заборгованості по кредиту, 11 025,00 грн. - заборгованість за відсотками. 18.12.2023 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» було укладено договір факторингу №1-18122023, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 00-8111097 від 25.05.2023 у розмірі 15 750,00 грн. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. На підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 25.05.2023 між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії №00-8111097 відповідно якого відповідачці встановлено кредитний ліміт у розмірі 4500,00 грн. на строк 120 днів до 22.09.2023 або достроково (п. 1.2., 1.3) шляхом перерахування кредитодавцем на карту позичальника, емітовано банком України (п. 2.3 ). Тип процентної ставки фіксована (п. 1.4). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 17 550,00 грн. (п. 1.8). Договір підписано у формі електронного документа підписаного з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора з боку позичальника (п. 7.11 Договору) (а.с. 16-23). Відповідно до графіку платежів, додаток № 1 до кредитного договору №00-8111097 від 25.05.2023 загальна вартість кредиту становить 17550,00 грн., що складається з 4500,00 грн. - суми кредиту, 225,00 грн. - комісії за надання кредиту, 12 825,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с. 24). Також 25.05.2023 [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора підписала паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування (а.с. 98-99). Відповідно до повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» від 19.01.2024 ТОВ «Качай гроші» повідомлено про те, що [PERSON] 25.05.2023 перераховано кошти у розмірі 4 500,00 грн. згідно з договором № 00-8111097(а.с. 56-57). Згідно з детальним розрахунком заборгованості за договором №00-8111097 від 25.05.2023 станом на 18.12.2023 заборгованість [PERSON] складає 15750,00 грн., яка складається з 4725,00 грн. - заборгованості по кредиту, 11 025,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 59-60). Відповідно до договору факторингу № 1-18122023 від 18.12.2023 ТОВ «Качай гроші» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» приймає належні ТОВ «Качай гроші» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, де під порядковим номером 1492 зазначено боржника [PERSON] , номер кредитного договору №00-8111097 від 25.05.2023, сума заборгованості 15 750,00 грн. (а.с. 61-63, 80-84). Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.\~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному\~статтею 12 цього Закону\~порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до\~ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~статті 612 ЦК України\~визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до\~ст. 1048 цього Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7\~статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 25.05.2023 між ТзОВ «Качай гроші» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-8111097, що не заперечується останньою. ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за кредитним договором № 00-8111097 від 25.05.2023 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими він погодився, що підтвердив своїм підписом у виді одноразового ідентифікатора. Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому банком кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір, укладений між відповідачем та первісним кредитором, а також договір факторингу укладений між первісним кредитором та ТзОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень\~статті 204 ЦК України\~діє презумпція правомірності указаних правочинів. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-8111097 від 25.05.2023. Враховуючи те, що ТОВ «Качай гроші» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого суд не встановив, а відповідач не надав, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] . А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач істотно порушила умови кредитного договору № 00-8111097 від 25.05.2023, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 15 750,00 грн. Питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 14). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Зокрема, частиною другою вказаної\~статті 141 КПК України\~встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19). Відповідачем не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги від 16.05.2024 (а.с. 67-69), протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги (а.с. 70), додаткову угоду № 2 до договору про надання правничої допомоги від 16.05.2024 (а.с. 91-97), акт прийому-передачі наданих послуг від 16.05.2024 на суму 5000,00 грн. (а.с. 66), копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, ордера та довіреність. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст.512, 514, 526, 614, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved