Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що 21.12.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1/4267878 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 495000 грн. строком на 72 місяці з 21.12.2021 по 20.12.2027 включно. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором від 21.12.2021. 15.09.2023 відбулась передача права вимоги за кредитним договором та направлено [PERSON] повідомлення про необхідність перерахувати кошти в сумі 709043 грн. 71 коп., що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором. Відповідач відмовився від взятих на себе зобов`язань з погашення щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 709043 грн. 71 коп. у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача до початку судового засідання позов підтримав повністю, просив суд слухати справу без його участі та не заперечив проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання двічі не з`явився, про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не з`явився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, тому справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явились, у зв`язку з чим в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Згідно з кредитним договором №1/4267878 ТОВ «Креді Агріколь Банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 495000 грн. строком на 72 місяці з 21.12.2021 по 20.12.2027 включно. Згідно з п.1.4.1. позичальник зобов`язується сплачувати банку процентну винагороду щомісячно в розмірі 15,00% річних до моменту повного погашення заборгованості. Згідно з п.1.4.2. позичальник зобов`язується сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,15% від суми кредиту. Згідно з договором про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 АТ «Креді Агріколь Банк» передало право вимоги первісного кредитора за кредитними договорами до ТОВ «Глобал спліт». Згідно з додатком від 15.09.2023 №1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29.08.2023 за кредитним договором, де боржником є [PERSON] відбулась передача права вимоги від АТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Глобал спліт». Судом встановлено, що відповідач відмовився від взятих на себе зобов`язань з погашення щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.05.2024 (розрахунок станом 15.09.2023 ) в розмірі 709043 грн. 71 коп., яка складається: 398344 грн. 21 коп. -строкова заборгованість; 87961 грн. 79 коп. - прострочена заборгованість; 5065 грн. 69 коп. нараховані відсотки; 109514 грн. 52 коп. прострочені відсотки; 5592 грн.50 коп. комісія; 102465 грн. 00 коп. прострочена комісія. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищевказані норми суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими. Також суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved