Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 1 червня 1982 року російською мовою на прізвище [PERSON] , [INFO] , та наказу Львівського обласного відділу охорони здоров`я № 702-к від 26.05.1982 року про зарахування тов. [PERSON] на посаду бухгалтера-ревізора контрольно-ревізійного відділу облздороввідділу з 01.06.1982 р. В підтвердження заявлених вимог посилається на те, що вона звернулася до відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, подавши разом з іншими документами свою трудову книжку серії [NUMBER] та накази про прийняття та звільнення з першого місця її роботи - бухгалтера-ревізора Львівського обласного відділу охорони здоров`я. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.12.2023 р. №133650008005 їй було відмовлено у призначенні пенсії з підстав не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.06.1982 року по 01.08.1987 рік, оскільки згідно трудової книжки серії [NUMBER] та наказу №702-к від 26.05.1982 року про прийняття на роботу вказано її дівоче прізвище « [PERSON] », що не відповідає прізвищу, вказаному у свідоцтві про шлюб серія [NUMBER] « [PERSON] ». Оскільки, роботодавці за першим і останнім місцем її роботи ліквідовані, відповідно внести виправлення у трудовій книжці про її дошлюбне прізвище згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту від 29.07.1993 р. №58 неможливо, а тому, для подальшого призначення пенсії є необхідність встановлення факту, що трудова книжка серії [NUMBER] із записом російською мовою « [PERSON] » і наказ про прийняття на роботу до Львівського обласного відділу охорони здоров`я належать їй. Представник\~заявника [PERSON] в судовому засіданні подану заяву підтримала, яку просила задовольнити. В обгрунтування посилалась на викладені у заяві обставини. Представник заінтересованої особи Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Львівській області\~Слюсар Г.В.\~в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення поданої заяви. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви з таких підстав. З трудової книжки серії [NUMBER] заповненої російською мовою 1.06.1982 року відомо, що вона належить « [PERSON] » - [PERSON] , дата народження [INFO] , освіта середня-спеціальна, спеціальність фінансист (а.с. 6). Із запису українською мовою №1 на стор.2 відомо про прийняття « [PERSON] » - [PERSON] 01.06.1982 року на посаду бухгалтера ревізора контрольно-ревізійного відділу Львівського облздороввідділу згідно наказу №702-к від 26.05.1982 року. Згідно запису №3 убачається про звільнення « [PERSON] » - [PERSON] за власним бажанням на підставі наказу №759-к від 07.08.1987 року. Із копії наказу Львівського обласного відділу охорони здоров`я №702-к від 26.05.1982 року відомо про зарахування [PERSON] на посаду бухгалтера-ревізора контрольно-ревізійного відділу облздороввідділу з 01.06.1982 р. (а.с. 8) Згідно копії наказу Львівського обласного відділу охорони здоров`я №759-к від 07.08.1987 року виданого російською мовою убачається про звільнення старшого бухгалтера-ревізора контрольно-ревізійного відділу Львівського облздороввідділу [PERSON] згідно поданої заяви з 1 серпня 1987 року. (а.с. 9) Із свідоцтва про народження виданого повторно 14.08.2019 року серія [NUMBER] відомо, що [INFO] народилась [PERSON] (а.с. 10). З свідоцтва про одруження серія [NUMBER] убачається, що 17.11.1984 року зареєструвала шлюб [PERSON] , [INFO] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 11). Із паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Самбірським МРВ УМВС України у Львівській області 18.04.1996 року відомо що [PERSON] , [INFO] . На думку суду, розбіжності у документах утворилися внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської мови на українську, але вказані розбіжності у документах дійсно створюють заявниці проблеми при призначенні та нарахуванні пенсії за віком і врахування стажу роботи за період, коли її прізвище у трудовій книжці помилково було записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 ч.1 ст.\~315\~ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 6ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 12.08.1993\~№637\~«Про затвердження\~Порядку підтвердження\~наявного трудового\~стажу для\~призначення пенсій\~за відсутності\~трудової книжки\~або відповідних\~записів у\~ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. З огляду на приписи пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивачки, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Встановлення даного факту не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Вказані заявницею обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved