Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт здійснення постійного догляду на непрофесійній основі громадянина [PERSON] за громадянкою [PERSON] . Свою заяву обґрунтовує тим, що він здійснює постійний догляд за його бабусею - [PERSON] , [INFO] . Висновком ЛКК № 2132 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі виданим КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Центральний" Рівненської міської ради 17.05.2024 року [PERSON] рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Окрім того, зазначає, що факт спільного проживання та здійснення ним догляду за бабусею підтверджується Актом проведення обстеження сім`ї № 656 від 24 червня 2024 року та довідкою про отримання (неотримання) допомоги № 1155 виданою Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради від 12 липня 2024 року, в якій зазначено, що [PERSON] призначена виплата компенсації за надання соціальної послуги догляду на непрофесійні основі в період з 01.05.2024 року до 01.05.2025 року за його бабусею [PERSON] . Представник заявника - адвокат Меркулов С.А. в судовому засіданні вимоги заяви підтримав з підстав викладених у ній, просить їх задоволити. Вказав, що згідно висновку ЛКК [PERSON] має когнітивні порушення, унаслідок яких вона потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, внаслідок чого вона не здатна себе обслуговувати, не може виконати елементарні дії (приготувати їжу, напої, придбати харчі, прийняти необхідні ліки, відвідати лікаря, тощо). Заявник піклується про неї і здійснює постійний догляд за нею протягом тривалого часу, оскільки інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за [PERSON] немає. Зазначає, що факт здійснення заявником постійного догляду за його бабусею , яка потребує постійного догляду, має юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та у зв`язку з наведеним, у заявника виникла необхідність для звернення до суду із заявою про встановлення факту здійснення постійного догляду за бабусею. Просить суд встановити факт, що саме заявник - [PERSON] здійснює постійний догляд за своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , яка по стану здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Представник заінтересованої особи - 1 - Виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не подав. Заінтересована особа - 2 - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. Заслухавши думку представника заявника - адвоката Меркулова С.А., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23). Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Так, в судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що заявник проживає разом із своєю бабусею [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується Актом проведення обстеження сім`ї № 656 від 24 червня 2024 року, складеним відповідальними особами Управління соціальних виплат та персоніфікованого обліку Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради. Факт родинних відносин підтверджується довідкою про отримання (неотримання) допомоги № 1155 виданою Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради від 12 липня 2024 року, в якій зазначено, що [PERSON] призначена виплата компенсації за надання соціальної послуги догляду на непрофесійні основі в період з 01.05.2024 року до 01.05.2025 року за його бабусею [PERSON] . З матеріалів справи встановлено, що бабуся заявника [PERSON] відповідно до висновку ЛКК № 2132 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі виданого КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги "Центральний" Рівненської міської ради 17.05.2024 року потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Представник заявника - адвокат Меркулов С.А. в судовому засіданні зазначає, що заявник [PERSON] є єдиною особою, що здійснює догляд та піклується про своєю бабусею [PERSON] , а саме постійно доглядає її, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні ліки, продукти харчування, сплачує за комунальні послуги. Інших близьких родичів, які б могли здійснювати постійний догляд за [PERSON] , яка потребує стороннього догляду, немає. Таким чином підтверджується, що заявник здійснює постійний догляд вдома на непрофесійній основі за своєю бабусею [PERSON] , яка потребує постійного догляду, а іншим чином встановити даний факт можливості не має. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч.2 ст.8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що обмеження життєдіяльності це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися…». Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд, розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду. Розглядаючи дану заяву суд виходить з того, що в чинному законодавстві відсутня адміністративна послуга з отримання документу, який би підтверджував факт того, що заявник самостійно доглядає та утримує свого родича похилого віку, відповідно даний факт, може бути встановлений виключно рішенням суду, прийнятим в порядку непозовного цивільного судочинства, зокрема, згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду та перебування фізичної особи на утриманні, не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст. 76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Встановлено, що встановлення того факту, що заявник є особою, яка здійснює постійний догляд за своєю бабусею, має для заявника юридичне значення, оскільки від цього факту залежить виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що вказані докази достовірно свідчать про те, що заявник дійсно здійснює утримання та постійний догляд за своєю хворою бабусею [PERSON] , яка через наявність когнітивних порушень через похилий вік втратила здатність самостійно себе обслуговувати, догляд має характер постійної допомоги, яка надається систематично, він зайнятий самостійним доглядом за своєю бабусею, веденням спільного побуту та домашнього господарства, має змогу забезпечувати потреби родича з категорії вразливих груп населення, а відтак, заявник правомірно просить суд встановити зазначений юридичний факт. На підставі викладеного,

Outcome: approved