Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

01 липня 2024 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що є спадкоємцем батька [PERSON] , та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2019 року зареєстрованого в реєстрі за №638, успадкував земельну ділянку площею 6,6300 га, кадастровий номер 4821180400:02:000:0094, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Під час реєстрації права власності дізнався, що батько за життя, а саме 01.12.2013 року передав земельну ділянку відповідачу, на підставі договору оренди строком до 05.12.2023 року. 20 березня та 07 травня 2024 року він направляв відповідачу листи повідомлення про успадкування ним земельної ділянки, просив надати копію договору оренди землі, повернути земельну ділянку у зв`язку зі спливом строку оренди та здійснити оплату за користування земельною ділянкою за період з 2019 по 2023 роки. Однак жодної відповіді на вказані листи не отримав. Посилаючись на те, що відповідач не додержався процедури укладення договору оренди землі на новий строк, а саме не направляв на адресу батька, або йому листа повідомлення про укладення договору оренди на новий строк з проєктом такого договору, та після закінчення строку дії договору оренди продовжує користуватися належною йому земельною ділянкою, вимоги про її повернення ігнорує, плати за користування не здійснює, позивач просив суд, визнати припиненим право відповідача користування належною йому земельною ділянкою, зобов`язати відповідача повернути йому земельну ділянку площею 6,6300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821180400:02:000:0994 розташовану на території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, та стягнути витрати по сплаті судового збору і на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з`явився, його представники адвокати Стефурак Є.С. та Кудаткіна О.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Приземний С.С. позовні вимоги не визнав, пояснив, що голові колгоспу «Прометей» відомо, що позивач є спадкоємцем померлого батька, оскільки [PERSON] звертався до нього особисто з приводу повернення земельної ділянки. Однак, оскільки він належним чином виконував умови договору оренди землі, сплатив матері позивача орендну плату за 2021 рік, крім цього позивач не повідомив його у порядку передбаченому ст.33 Закону України «Про оренду землі» про перехід права власності на земельну ділянку, а строк дії спірного договору оренди землі продовжено в силу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі ( а.с.66-73). Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази суд доходить наступного. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОА №624129 виданого 17 жовтня 2019 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області, зареєстрованого в реєстрі за № 638, спадкоємцем [PERSON] , є його син [PERSON] позивач по справі, а спадщина на яку видане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 6,6300 га розташованої на території Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821180400:02:000:0094 ( а.с.26). Згідно інформації із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 жовтня 2019 року, індексний номер витягу 185125543, земельна ділянка площею 6,63 га, кадастровий номер 4821180400:02:000:0094 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 638, виданого 17.10.2019 року Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області перебуває у приватній власності позивача, номер запису про право власності 33713499 ( а.с.24). За життя батька позивача [PERSON] , а саме 01 грудня 2013 року, між останнім та колгоспом «Прометей» було укладено договір оренди землі. З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 05 грудня 2013 року, індексний номер 14037975 убачається, що на підставі вказаного договору 05 грудня 2013 року було зареєстровано право оренди земельної ділянки, строком дії до 05 грудня 2023 року, «Орендар» - колгосп «Прометей», «Орендодавець» власник [PERSON] . За умовами вказаного договору оренди, в оренду було передано земельну ділянку площею 6,6300 га, кадастровий номер 4821180400:02:000:0094 (а.с.80-81) Відповідно до положень вказаного вище договору оренди землі, а саме розділу «Строк дії договору» - договір було укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на укладення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Розділом «Орендна плата» цього договору сторони погодили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, порядок, форму її виплати, а саме у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі з урахуванням прибуткового податку громадян. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції; оренда плата вноситься до 01.12 щорічно. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розділу «Умови повернення земельної ділянки» договорів оренди, орендар взяв на себе зобов`язання, серед іншого повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору, у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду. Розділом «Зміна умов договору і припинення його дії» договорів оренди передбачено, що дія договору припиняється у разі, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається ( а.с.82-84). Згідно із заявами від 20 березня та 07 травня 2024 року, відправленими відповідачу засобами поштового зв`язку, листом з описом вкладення, позивач звертався до відповідача та повідомляв, що є спадкоємцем [PERSON] , просив надати копію договору оренди землі укладеного між батьком та колгоспом «Прометей», зареєстрованого 05 грудня 2013 року, повернути йому земельну ділянку, оскільки строк дії оренди землі закінчився 05 грудня 2023 року та сплатити орендну плату з 2019 по 2023 роки ( а.с.17-18). Представник відповідача визнавав факт усного звернення позивача до відповідача, в якому повідомляв про успадкування земельної ділянки та порушував питання про її повернення. На час розгляду справи відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою належною на праві власності позивачу. Статтею 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою\~статті 3\~ЦК України \~встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою-другою\~статті 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно із частиною першою\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками (частина перша\~статті 78 ЗК України). Частиною першою\~статті 792 ЦК України\~визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта\~статті 124 ЗК України). Відповідно до\~статті 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої\~статті 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі»\~визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~статті 31 Закону України «Про оренду землі»\~договір оренди землі припиняється в разі, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено. Як зазначено судом вище, розділом «Строк дії договору» договору оренди землі, укладеного 01 грудня 2013 року визначено, що його укладено строком на десять років. Цим же розділом договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право укладення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Судом встановлено, що відповідач набув право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4821180400:02:000:0094, з моменту державної реєстрації договору оренди землі, тобто 05 грудня 2013 року, при цьому сторони домовилися що строк договору оренди закінчується через десять років, тобто 05 грудня 2023 року. Представник відповідача вважав позовні вимоги безпідставними, посилаючись на те, що в силу положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, яким було внесено зміни до Земельного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладений між [PERSON] та колгоспом «Прометей» є чинним, оскільки продовжено його дію на період воєнного стану. Так, 07 квітня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-ІХ, яким Розділ VIII\~"Прикінцеві положення" Закону України "Про оренду землі" було доповнено пунктом 1-2\~такого змісту: "1-2. Укладення, виконання, зміна, поновлення і припинення договорів оренди землі та набуття права оренди, суборенди земельних ділянок в Україні або окремих її місцевостях, у яких введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням пунктів 27 і 28 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України". За абзацом підпункту 1 пункту 27 Розділу X\~"Перехідні положення" Земельного кодексу Укра їни" (у редакції викладеній у вказаному вище Законі) - Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: - вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення. В подальшому, а саме 19 листопада 2022 року, набув чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022 року № 2698-ІХ, яким було внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема доповнено пункт 27 Розділу X\~"Перехідні\~положення"\~Земельного кодексу\~України"- за яким абзац перший підпункту 1 пункту 27 розділу X із змінами, внесеними згідно із Законом\~№ 2698-IX від 19.10.2022,\~було викладено\~у такій\~редакції : вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану до набрання чинності\~Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель", щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Таким чином, посилання представника відповідача на чинність договору оренди землі та проводження строку його дії в силу змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» є безпідставними, оскільки строк договору оренди землі укладеного 01 грудня 2013 року, державна реєстрація якого відбулась 05 грудня 2013 року, закінчився 05 грудня 2023 року, а тому положення пункту 27 Розділу X\~"Перехідні положення" Земельного кодексу України" до правовідносин що виникли між сторонами у цій справі застосуванню не підлягають. Відповідно до частини першої\~статті 777 ЦК України\~наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. За частиною другою\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також\~Земельним Кодексом України,\~Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також\~статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону що був чинним на час укладення договору оренди землі, зареєстрованого 05.12.2013 року). Відповідно до частин першої-п`ятої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди, перевіряє його на невідповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною четвертою цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Частиною шостою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~також було передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що для продовження договірних орендних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди на поновлення договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах, (частини перша-п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі) або пасивна згода сторін договору на продовження договору на тих самих умовах на той самий строк - пролонгація договору (частина шоста\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Для застосування частини першої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цього\~Закону\~необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, у тому числі зі зміненими умовами договору; орендодавець протягом місяця погодив умови додаткової угоди або не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. При цьому, за системним аналізом статей\~626,\~777\~ЦК України та частин другої-шостої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~для поновлення договору оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (частина шоста\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором (частина перша\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»); до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абзац другий частини першої\~статті 777 ЦК України); до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (частина шоста\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»); орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (частина шоста\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах. Частинами восьмою та одинадцятою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі»\~передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою\~статті 33 Закону № 161-XIV, є автоматичною пролонгацією орендних правовідносин. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що відповідачем не було дотримано вказаних вище вимог Закону України «Про оренду землі» та укладеного договору, щодо вчинення дій передбачених для поновлення права оренди земельної ділянки, а саме судом встановлено, що відповідач не повідомляв письмово орендодавця, за тридцять днів до закінчення дії договору, про намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, проєкту додаткової угоди до договору оренди землі на адресу [PERSON] або позивача також не направляв, як наслідок договір оренди землі припинив свою дію 05 грудня 2023 року, у зв`язку з закінченням строку його дії, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення між сторонами укладена не була, відповідно право оренди відповідача у встановленому порядку поновлено не було. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі є\~необхідним встановлення такого юридичного факту, як належне виконання орендарем обов`язків за договором, натомість представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів на спростування доводів представників позивача, щодо невиконання колгоспом «Прометей» обов`язку по сплаті орендної плати орендодавцю за період з 2019 по 2023 роки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц зазначено, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої\~статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач недотримався процедури поновлення договору оренди землі визначеної укладеним договором (розділ «Строк дії договору») та ст.33 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі закінчився 05 грудня 2023 року, за такого право відповідача користування земельною ділянкою кадастровий номер 4821180400:02:000:0094 припинилося, відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі із покладенням на відповідача зобов`язання повернути земельну ділянку її власнику [PERSON] , у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved