Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє адвокат Петренко А.С. звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просила змінити спосіб стягнення аліментів, які за рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2022 р. стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та стягувати їх з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вимоги мотивувала тим, що в період з 12.09.2017 р. по 22.11.2022 р., позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.11.2022 року. Сторони у справі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] [PERSON] проживала та зараз проживає разом зі своєю мамою, [PERSON] , яка самостійно займається її вихованням та утриманням. Тому, у 2022 році позивач звернулась до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки, заочним рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.11.2022 року (справа № 538/1431/22) позовні вимоги було задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 100 грн, щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Держаним виконавцем Лохвицького ВДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07.02.2023 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 538/1431/22. Незважаючи на те, що рішення про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні, аліменти відповідачем не сплачувались жодного разу. Однак, присуджений розмір аліментів у розмірі 2100 грн. 00 коп. є недостатнім для забезпечення повноцінного утримання малолітньої доньки, навіть для забезпечення її найнеобхіднішим, оскільки значно збільшився рівень цін та витрати на дитину, адже цього року донька стає школяркою. Позивач щоденно здійснює витрати на утримання доньки, які пов`язані з повсякденними потребами, а саме харчування, ліки, одяг та взуття (залежно від сезону), засоби особистої гігієни, іграшки та канцелярські товари, які необхідні для навчання та розвитку доньки, відвідування стоматолога та перукаря, тощо. Крім того, позивач несе значні витрати на облаштування у житлі місць для навчання, відпочинку та ігор для доньки, зокрема, купує відповідні меблі, оргтехніку, зробила ремонт та інше. Поряд з цим, на позивача також покладається обов`язок щодо оплати комунальних послуг, а саме газопостачання, електроенергії, Інтернет зв`язок, що є обов`язковою умовою для нормального існування та навчання доньки в реаліях сьогодення. У свою чергу, відповідач взагалі не приймає участі у витратах на доньку, навіть не сплачує вже присуджені аліменти в розмірі 2100 грн. на місяць, які є незначними. Також Позивачка неодноразово в телефонному режимі зверталася до відповідача з проханням сплачувати присуджені аліменти та про додаткову фінансову допомогу на утримання доньки, однак він відмовився надавати таку допомогу добровільно, хоча таку можливість має. Відповідач працездатний, здоровий, у нього на утриманні відсутні інші особи, обставин на предмет скрутного матеріального становища чи незадовільного стану здоров`я, які б унеможливлювали ним сплату аліментів на утримання доньки не існує, а тому позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в частині від його доходів. Ухвалою суду від 10.09.2023 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові. Відповідач в силу положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши подані докази дійшов такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12, 21). Заочним рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 22.11.2022 р. у шлюб між сторонами розірвано (а.с.18-20). Заочним рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.11.2022 р. у справі № 538/1431/22 задоволено частково позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2100,00 грн., щомісячно, яка щорічно підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 14.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-17). 07.02.2023 р. державним виконавцем Лохвицького ВДВС відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Лохвицьким районним судом Полтавської області у справі 538/1431/22 (а.с. 23) Наведені факти свідчать, що між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу стягнення аліментів та зміни способу їх стягнення, які регулюються такими правовими нормами. Частиною 1 ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом абзацу другого частини 3 статті 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, за змістом указаної норми лише одержувач має право звертатись до суду з питання зміни способу стягнення аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки можливість вибору способу стягнення аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, передбачених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим стягненням аліментів. Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України суд при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини 3 статті 181 СК України). Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, враховуючи, що розмір аліментів, що стягуються на утримання дитини, а саме 2100 грн, є занадто низьким і є недостатнім для забезпечення дитини всім необхідним, не може задовольнити базові потреби дитини, суд дійшов висновку, що є підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення повноліття. Згідно п. 23 постанови пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20грн. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому попередній виконавчий лист слід відкликати.

Outcome: approved