Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 99182311 від 12 лютого 2021 року в розмірі 29961,80 гривень. В обґрунтування\~заявлених вимог\~посилався на\~те,\~що 12\~лютого 2021\~року відповідач\~ознайомившись з\~умовами Публічної\~пропозиції на\~укладення Договору\~про надання\~позики ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіль», підписав Заяву-приєднання\~№ 99182311,\~чим підтвердив,\~що в\~повному обсязі\~акцептує Публічну\~пропозицію ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Профіль»,\~яка розміщена\~на сайті\~Фінансової Компанії:\~casharing.com.ua,\~з урахуванням\~Паспорту споживчого\~кредиту,\~Таблиці обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки\~за договором\~про споживчий\~кредит,\~Тарифів,\~що складають\~Договір про\~надання позики\~(Кредитний\~договір),\~укладання якого\~відповідач підтвердив\~і зобов`язався\~виконувати його\~умови.\~Кредитний договір\~вважається укладеним\~з дня\~отримання Фінансовою\~Компанією заповненої\~та підписаної\~відповідачем Заяви-приєднання\~до Договору,\~свої примірники\~Заяви-приєднання\~відповідач отримав\~в день\~укладання кредитного\~договору. Відповідач отримав кредит у безготівковій формі на оплату товарів та/або робіт/послуг у партнерів зазначених у заяві-приєднання до договору, шляхом перерахування на поточний рахунок продавця товарів та/або послуг (партнера), зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,0001% річних, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, утворилась заборгованість у розмірі 29961,80 гривень. 21 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 21122021, на підставі якого позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором № 99182311 від 12 лютого 2021 року. Таким чином, [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 99182311, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2024 року відкрито провадження по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання, в якому просив задовольнити позов в повному обсязі, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи заяву представника позивача, та неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до заяви-анкети [PERSON] на приєднання до Договору про надання позики ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» від 12 лютого 2021 року, відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання фінансових послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором про надання позики, Таблицею обчислення вартості позики для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання позики, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають Договір про надання позики. В якості доказів позивач надав Паспорт споживчого кредиту, Заяву-анкету від 12 лютого 2021 року, підписані відповідачем, за даними яких відповідач отримав кредит у розмірі 19330,19 гривень на оплату товару у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок продавця ТОВ «АЛЛО» на 12 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,0001% річних та щомісячною комісією за обслуговування позики 5,0% від суми позики, та зобов`язався сплачувати щомісяця 12 числа 2578,00 гривень (з яких 1611,49 гривень погашення суми позики, 966,51 гривень комісія за управління позикою). Згідно з наданим ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 99182311 від 12 лютого 2021 року, строк дії якого 12.02.2021 11.02.2022, станом на 21 грудня 2021 року складає 28995,29 гривень, з яких: - прострочена заборгованість в розмірі 19330,19 гривень - прострочена заборгованість за комісією в розмірі 9665,10 гривень. 21 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу № 21122021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» відступає ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги. За даними витягу з Додатку до Договору факторингу № 21122021 від 21 грудня 2021 року позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 99182311 в розмірі 29961,80 гривень, з яких: 19330,19 гривень сума заборгованості за тілом, 10631,61 гривень сума заборгованості за відсотками. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» до ТОВ «Діджи Фінанс». Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 99182311 від 12 лютого 2021 року, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 29961,80 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Профіль» та/або ТОВ «Діджи Фінанс» не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 99182311 від 12 лютого 2021 року в добровільному порядку, відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання фінансових послуг, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві-анкеті та паспорті споживчого кредиту від 12 лютого 2021 року, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до квитанції про сплату № 1359-2988-2154-3887 від 10 липня 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень. При вирішенні питання про відшкодування витрат на правову допомогу суд враховує наступне. Статтею 137 ЦПК України, передбачено що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 4 акту від 24 червня 2024 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, складеного адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ «Діджи Фінанс», оплата професійної правничої допомоги адвоката здійснюється клієнтом у повному обсязі при підписанні відповідного акту. Враховуючи, що суду не надано оформлених у встановленому законом порядку доказів (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), які свідчать про оплату позивачем правничої допомоги адвоката Білецького Б.М. відповідно до вищевказаного акту, тому підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

Outcome: approved