Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позову вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] , склала заповіт у користь [PERSON] та її брата [PERSON] 1/2 частки - кожному. Брат [PERSON] , проживав окремо, спадщини не приймав, одружений не був, дітей не мав, помер - [INFO] . Зазначає, що спадщину прийняла і приступила до володіння. Вказує, що після смерті матері залишився житловий будинок по [ADDRESS] , однак таке майно не зареєстроване на праві власності, тому позивачка не може його спадкувати. З тих підстав просить позов задовільнити, оскільки жодним іншим чином успадкувати після своєї баби майна вона не може. Позивачка [PERSON] подали до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву, яким позов визнали та просили проводити розгляд справи у їх відсутності. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписуючими засобами не здійснювалося. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . Згідно заповіту від 02.02.1994 року [PERSON] все своє майно на день смерті заповіла 1/2 частини [PERSON] 1/2 частки та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивачки вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану грмадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00045303849 від 31.05.2024 року, вбачається, що [PERSON] одружилася [INFO] з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Як вбачається із витягів із Спадкового реєстру, інформація після смерті [PERSON] відсутня, що свідчить про те, що ніхто із можливих спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Досліджуючи інші матеріали справи, зокрема технічний паспорт на житловий будинок від 16.07.2024 року, зі змісту якого видно, що в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, загальна площа 53 м?, житлова площа 39,9 м?, допоміжна 13,1 м?. Як вбачається з довідки про вартість нерухомого майна - вартість такого майна станом на 16.07.2024 року - 243597 грн. Згідно запису у погосподарській книзі № 7 за 1991-1995 роки житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 381023441 від 31.05.2024 року житловий будинок в [ADDRESS] на правах власності не зареєстрований. Відповідно до довідки № 295 від 30.05.2024 року, виданої Золочівською міською радою Золочівського району Львівської області, підтверджується, що останнім місцем проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , було с. Гологори Золочівського району Львівської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , яка проживала однією сім`єю із спадкодавицею- своєю матір"ю. Таким чином, сумніву в наявності спадкового права в позивачки немає. Отже, через відсутність реєстрації набуття права власності спадкодавцем, неможливо оформити майнові права спадкоємцеві, а саме позивачці. А відтак позивачка є дочкою померлої [PERSON] , в користь якої було складено останньою заповіт. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася 04.02.1994, на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представником відповідача позов визнано до проведення підготовчого засідання, таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна після смерті матері, як спадкоємець за заповітом, спадщину фактично прийняла, відсутність інформації про осіб, які фактично прийняли спадщину та /або звернулися з відповідною заявою про прийняття спадщини, відсутність у позивача належного правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок господарськими будівлями і дворовими спорудами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved