Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 05.09.2024 надійшла позовна заява від ТОВ «Новий колектор» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування поданого позову ТОВ «Новий колектор» зазначено про те, що ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та [PERSON] 03.09.2019 укладено Кредитний договір (оферти) № 03.09.2019-100003346, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 11 000,00 грн. з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28%. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. При цьому, у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/ строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка. Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 21.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 19580,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11000,00 грн. та за відсотками 3080,00 грн., а також штраф у розмірі 5500,00 грн. 04.09.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу № 030524-12 за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» за плату відступило ТОВ «Новий колектор» своє право грошової вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Відповідно, на виконання умов зазначеного договору, укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . Позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 030524-12 від 04.09.2024, а також вимога про сплату заборгованості від 03.05.2024. Разом з тим, вказана заборгованість залишилась непогашеною відповідачем, що є порушенням законних прав та інтересів позивача та причиною його звернення до суду. Представник позивача ТОВ «Новий колектор» у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позову просив суд розглядати справу за його відсутності, вимоги заяви підтримав, у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі. Заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, інші процесуальні дії не вчинялись. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких\~обставин суд\~вважає за\~можливе справу\~розглядати по\~суті за\~відсутності сторін,\~на підставі\~наявних в\~справі доказів\~з ухваленням\~заочного рішення. Згідно положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 09.10.2024 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 03.09.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 03.09.2019-100003346 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною вказаного Кредитного договору (оферти). Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 11000,00 грн. на строк 14 календарних днів з дати отримання із фіксованою незмінюваною процентною ставкою у розмірі 28%, що складає 3080,00 грн. Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.1.3. Договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності (п.2.1 Договору). Згідно п. 2.3. Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця (п. 2.4 Договору). Відповідно до п.п. «а» п. 4.1. Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. У разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка згідно п. 5.4. кредитного договору (п.7.1 Договору). Так, пунктом 5.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Заявка на отримання кредиту підписана позичальником [PERSON] із застосуванням електронного підпису одноразового ідентифікатора «81N25». Підписанням Заявки відповідач підтвердив, що приймає пропозицію укладення Договору (оферти), невід`ємною частиною якого є Заявка до кредитного договору № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, з якими попередньо ознайомився. Погодився, що акцептовані ним умови Договору містяться у вказаних Заявці та оферті. Позичальник ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредитні кошті в обумовленій Договором сумі, що підтверджується електронною квитанцією про переказ коштів «FONDY» № 163393471 від 03.09.2019 на суму 11000,00 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, що як вбачається із Довідки субконто ТОВ «Споживчий центр», складає 14080,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11000,00 грн., за відсотками 3080,00 грн. В подальшому, 03.05.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу № 030524-12 за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» за плату відступило ТОВ «Новий колектор» своє право грошової вимоги до боржників, указаних у реєстрі боржників. Так, відповідно до п. 5.1.1 зазначеного Договору факторингу фактор має право набувати право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом, згідно цього договору. Відповідно до п.п. 2.4., 2.5. зазначеного Договору факторингу, сторони домовилися, що право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом факторові з моменту підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку. Пiсля пiдписання Акry приймання-передачi Перелiку до фактора переходять вci права та обов`язки клієнта, як сторони, якi виникли на пiдставi Кредитного договору в обсязi i на умовах, що iснують на момент укладення цього Договору. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється [PERSON] . На підтвердження факту укладення вказаного Договору факторингу позивачем надано Акт приймання-передачі Переліку № 1 до Договору факторингу № 030524-12 від 03.05.2024, скріплений печатками і підписами сторін та витяг із Переліку № 1 до Договору факторингу № 030524-12 від 03.05.2024, скріплений печатками і підписами сторін із якого вбачається, що до ТОВ «Новий колектор» від ТОВ «Споживчий центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019 на суму 19580,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11000,00 грн., за відсотками 3080,00 грн., а також штраф у розмірі 5500,00 грн. Вказана сума заборгованості збігається із наданою позивачем ТОВ «Новий колектор» довідкою про розмір простроченої заборгвоаності за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019. 03.05.2024 за вих. № 14197 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 030524-12 від 04.09.2024. Окрім того, 03.05.2024 за вих. № 14197 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, яка, проте, залишена відповідачем без реагування. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Новий колектор» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Як вже було встановлено судом, кредитні договори у справі, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразових ідентифікаторів, який були надіслані на номер мобільного телефону відповідача, що повністю узгоджується із процедурою укладення кредитного договору, визначеною Законом України «Про електронну комерцію». Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 03.09.2019 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 03.09.2019-100003346. За вказаним договором позичальник отримав кредитні кошти, що підтверджується електронною квитанцією про переказ коштів «FONDY» № 163393471 від 03.09.2019. Указані встановлені обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що відповідачем грошові кошти за цим кредитним договором були отримані на виконання умов договору. Однак, після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Отже, [PERSON] у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатив проценти за користування ними, а тому з нього на користь ТОВ «Новий колектор» в порядку переуступки слід стягнути заборгованість за відповідним кредитним договором. При визначенні розміру заборгованості, яка підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача суд враховує наступне. За договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019 позивачем ТОВ «Новий колектор» заявлено до стягнення суму у загальному розмірі 19580,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11000,00 грн. та за відсотками 3080,00 грн., а також штраф у розмірі 5500,00 грн. Непогашена відповідачем сума основного боргу та заборгованість за відсотками стягується позивачем правомірно на підставі погоджених умов Заяви на укладення кредитного договору від 03.09.2019. Разом з тим, суд не погоджується із розрахунком позивача в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 5500,00 грн. Так, пунктом 5.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Разом з тим, на підтвердження нарахування заборгованості за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019 позивачем надано Довідку субконто, складену первісним кредитором ТОВ «Споживчий центр», що по своїй суті є розрахунком заборгованості, згідно якої заборгованість за вказаним кредитним договором складає 14080,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11000,00 грн., за відсотками 3080,00 грн. Відомостей про нарахування штрафних санкцій вказана довідка не містить. Водночас, суд зауважує, що із наданої позивачем довідки про розмір простроченої заборгвоаності за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, складеної ТОВ «Новий колектор» після набуття права вимоги за Договором факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 вбачається, що розмір заборгованості за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019 складає 19580,00 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 11000,00 грн., за відсотками 3080,00 грн., а також нараховано штраф у розмірі 5500,00 грн. При цьому, у вказаній довідці не зазначено період протягом якого відбувалось нарахування штрафних санкцій. Надаючи оцінку доказам у справі, що розглядається, суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, складений первісним кредитором, відповідає вимогам до первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості у [PERSON] за вказаним кредитним договором. Наданий розрахунок підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових зазначеної заборгованості за кредитом. Вказана позиція прослідковується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.12.2020 р. по справі № 278/2177/15-ц, а саме вказується на те, що наданий банком розрахунок заборгованості с належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. Відтак, зважаючи на вказане вище, суд приходить до висновку, що саме розрахунок заборгованості первісного кредитора є належним доказом щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, а тому до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 14080,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11000,00 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 3080,00 грн. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме за умовами кредитного договору № 03.09.2019-100003346 від 03.09.2019, підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача сума 14080,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 11000,00 грн., та заборгованості за відсотками у розмірі 3080,00 грн. Розподіл судових витрат у справі. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Новий Колектор» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов ТОВ «Новий Колектор» до [PERSON] задоволено частково, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1741,95 грн із розрахунку: 14080,00*2422,40/19580,00.

Outcome: partial