Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

В липні 2024 року адвокат Новіков Ярослав Анатолійович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 43200,00 грн завданої матеріальної шкоди та судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.11.2023 року позивач передав відповідачу комп`ютер тип КП TUF, марка GAME HAY, модель LYZENG 5950Х, серійний номер [NUMBER] , пароль OS\ІOS, відеокарта СТХ 1650, зарядний пристрій Main Tup B950-Plus, SSD Samsung 860 GVU 500 Gb (далі-комп`ютер), для ремонту із заявленою помилкою «підвисання в системі». Для цього між сторонами було укладено Акт приймання техніки та устаткування №49277 від 27.11.2023 року в якому сторони поставили свої підписи. Згодом відповідач повідомив позивача про те, що комп`ютер ним пошкоджено, що відшкодує вартість. 05.04.2024 року відповідач надав позивачу розписку в якій він зобов`язався покрити матеріальний збиток по замовленню позивача в розмірі 43200,00 грн рівними частинами до 22.04.2023 року, а перший платіж мав сплатити до 08.04.2023 року. Отже, сторони узгодили між собою вартість комп`ютера. Проте, ніякого першого платежу та покриття матеріального збитку в розмірі 43200,00 грн ані 08.04.2024 року, ані 22.04.2023 року відповідач не здійснив. З даних відносин та розписки випливає, що відповідач отримав від позивача комп`ютер, визнав його втрату (можливо крадіжку), визнав вартість зниклого (можливо пошкодженого) майна, визнав за собою обов`язок відшкодувати позивачу вартість комп`ютера. Станом на день подання позову заборгованість по розписці не погашена, комп`ютер позивачу не повернений. Отже, право позивача на вільне користування, володіння, користування своїм майном порушено відповідачем внаслідок його протиправних дій. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2024 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 30 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом 06.11.2024 року за вх..№58138 отримано заяву, в якій представник позивача адвокат Погорілий В.О. просив долучити до матеріалів справи оригінали акту приймання техніки та устаткування №49277 від. 07.11.2023 року та розписки від 05.04.2024 року, розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач,\~ належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Так судом встановлено, що 27.11.2023 року позивач передав відповідачу комп`ютер тип КП TUF, марка GAME HAY, модель LYZENG 5950Х, серійний номер [NUMBER] , пароль OS\OS, відеокарта СТХ 1650, зарядний пристрій Main Tup B950-Plus, SSD Samsung 860 GVU 500 Gb (далі-комп`ютер), для ремонту із заявленою помилкою «підвисання в системі», що підтверджується актом приймання техніки та устаткування №49277 від 07.11.2023 року. Також в акті зазначені загальні умови договору, відповідно до яких замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по проведення робіт з технічного обслуговування обладнання. Оплата робіт виконавця здійснюється тільки по факту підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. Виконавець несе відповідальність тільки за послуги роботи надані відповідно до даного договору. З розписки від 05.04.2024 року вбачається, що [PERSON] зобов`язався покрити матеріальний збиток замовнику послуги [PERSON] в розмірі 43200,00 грн по договору №49277. Зазначену суму зобов`язався повернути рівними частинами до 22.04.2023 року, перший платіж сплатити до 08.04.2023 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.\~ Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. (ч. 1 ст. 1166 ЦК України) Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач вказує, що відповідач не повернув йому переданого в ремонт комп`ютеру, не відшкодував узгодженої вартості комп`ютера, що призвело до понесення неочікуваних втрат (збитку). Доказів того, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання та повернув позивачу кошти в обумовлені строки відсутні. Зазначене підтверджується і тим, що оригінал розписки відповідача знаходиться у позивача, яка була надана ним до суду. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подав. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. Згідно із п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved