Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

28 жовтня 2024 року представник відповідача - адвокат Мороз В.П. звернувся до суду із заявою про стягнення з позивача [PERSON] - на користь відповідача - [PERSON] судових витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Заяву обґрунтовано тим, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2024 року у справі ун.№759/3266/24 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено. Проте, при розгляді вищезгаданої справи відповідач поніс судові витрати про які зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів, тому відповідно до норм ЦПК України просить заяву задовольнити. Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи характер вирішуваного питання, суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне. Як вбачається із матеріалів справи рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2024 року у справі ун.№759/3266/24 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики - відмовлено. Між Адвокатським об`єднанням «Супрема Лекс» та між [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги № 10 від 26 лютого 2024 року та додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 26 лютого 2024 року. Згідно з п. 1.1. договору, АО «Супрема Лекс» зобов`язалось надати правову допомогу Клієнту шляхом представництва інтересів останньої у межах цивільної справи № 759/3266/24, яка знаходиться на розгляді Святошинського районного суду м. Києва. Як випливає з п. 3 згаданого договору, розмір гонорару визначається у додатковій угоді до даного договору. Як вбачається з п. 2 додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 10 від 26 лютого 2024 року, сторони узгодили між собою, що за надання правової допомоги, визначеної у п. 1.1. договору про надання правничої допомоги Клієнт сплачує грошові кошти у наступному розмірі: - 3 000 грн. за участь адвоката в одному судовому засіданні; - 3 000 грн. за написання процесуальних документів, необхідних для розгляду справи. Отже, сторонами чітко узгоджено гонорар АО «Супрема Лекс», а Клієнт узгодила вартість такого гонорару та зобов`язалась оплатити послуги з надання правничої допомоги у повному обсязі. З огляду на це, адвокатами АО «Супрема Лекс» було надано наступну правничу допомогу: складення (написання) адвокатом АО «Супрема Лекс» Морозом В.П. , оформлення та надіслання позивачу у справі та до Святошинського районного суду м. Києва документу «Відзив на позовну заяву у справі № 759/3266/24» з додатками. (11.03.24 р.); участь адвоката АО «Супрема Лекс» Присяжного В.П. у судовому засiданнi усправi № 759/3266/24 (21.03.24 р.); складення (написання) адвокатом АО «Супрема Лекс» Морозом В.П. , оформлення та надіслання позивачу у справі та до Святошинського районного суду м. Києва документу «Заперечення (на відповідь на відзив)» (08.04.24 р.); участь адвоката АО "Супрема Лекс" Роздорожного О.О. у судовому засiданнi у справi № 759/3266/24 (19.09.24 р.); участь адвоката АО "Супрема Лекс" Роздорожного О.О. у судовому засiданнi у справi № 759/3266/24 (24.10.24 р.). Надання послуг саме в такому обсязі і в такій вартості узгоджено договором та додатковою угодою. До даної заяви нами долучаються також детальний опис робіт адвокатів АО «Супрема Лекс», який підписаний керуючим партнером АО «Супрема Лекс» та [PERSON] , а також Акт прийому - передачі наданих послуг. Належність кожного з адвокатів до АО «Супрема Лекс» підтверджується ордерами, які знаходяться в матеріалах справи. Підтвердження сплати підтверджується рахунками, платіжними інструкціями, які долучаються до даної заяви. Так, надаються рахунки, а саме: Рахунок № 26.02.24 від 26.02.24 р..; Рахунок № 20.03.2024 вiд 20.03.2024 р.; Рахунок № 29-03-24-Д вiд 29.03.24 р.; Рахунок № 17-09-24 вiд 17.09.24 р.; Рахунок № 23-10-24 вiд 23.10.24 р. Також, нами долучаються платіжні інструкції, а саме: Платіжна інструкція № 552936889. Від 26.02.24 р.; Платіжна інструкція № @PL694212 від 20.03.2024 р.; Платіжна інструкція № 566506268 від 30.03.2024 р.; Платіжна інструкція № @PL465346 від 17.09.24 р.; Платіжна інструкція № @PL689179 від 23.10.24 р.. Ціна послуг формувалась з огляду на кількість витрачених годин (1 год роботи = 3 000 гривень), ціну позову (20 000 дол. США), суму судових витрат, заявлених до стягнення позивачем (близько 100 000 грн.), складність справи (справа незначної складності). Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з п. 3) ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). За змістом положень ч 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19 постановлено висновок: що за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18). Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суду надано: Рахунок № 26.02.24 від 26.02.24 р..; Рахунок № 20.03.2024 вiд 20.03.2024 р.; Рахунок № 29-03-24-Д вiд 29.03.24 р.; Рахунок № 17-09-24 вiд 17.09.24 р.; Рахунок № 23-10-24 вiд 23.10.24 р. Також, нами долучаються платіжні інструкції, а саме: Платіжна інструкція № 552936889. Від 26.02.24 р.; Платіжна інструкція № @PL694212 від 20.03.2024 р.; Платіжна інструкція № 566506268 від 30.03.2024 р.; Платіжна інструкція № @PL465346 від 17.09.24 р.; Платіжна інструкція № @PL689179 від 23.10.24 р. Ціна послуг формувалась з огляду на кількість витрачених годин (1 год роботи = 3 000 гривень), ціну позову (20 000 дол. США), суму судових витрат, заявлених до стягнення позивачем (близько 100 000 грн.), складність справи (справа незначної складності). Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд приймає до уваги положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката враховується як пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved