Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 07 грудня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11 квітня 2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 187069-КС-003, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 кредитного договору, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . 24 квітня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання кредиту № 187069-КС-003, Відповідно до п.2.1 додаткової угоди, кредитодавець додатково надав позичальникові кредит у розмірі 8 000,00 грн. Комісія за надання додаткового кредиту 1 200,00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за додатковою угодою № 1 до договору кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . 27 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання кредиту № 187069-КС-003, Відповідно до п.2.1 додаткової угоди, кредитодавець додатково надав позичальникові кредит у розмірі 13 000,00 грн. Комісія за надання додаткового кредиту 1 950,00 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за додатковою угодою № 2 до договору кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 187069-КС-003про надання кредиту та додатковими умовами до нього належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, у зв`язку з чим у [PERSON] станом на 07 грудня 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 59 547,86 грн., що складається з: 26 031,18 грн. заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 31 566,68 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом; 1 950,00 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту, яку позивач просить стягнути з відповідача разом з судовими витратами. 06 лютого 2024 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що відповідачка визнає позовні вимоги частково. В обґрунтування поданого відзиву представник відповідача зазначила, що кредиту тричі у розмірах, що вказані в позовній заяві відповідач [PERSON] не отримувала. Позивач вказує, що [PERSON] надавався кредит: І 11 квітня 2021 року у розмірі 17 000,00 грн.; ІІ 23 квітня 2021 року у розмірі 8 000,00 грн.; ІІІ 27 червня 2021 року у розмірі 13 000,00 грн., але насправді кредит брався лише двічі близько 10 000,00 грн. кожного разу, шляхом переказу на картку Приватбанку, що підтверджується роздруківкою виписки по картці [NUMBER] за період 01 січня 2021 року 01 січня 2022 року, а саме: І 11 квітня 2021 року отримано 12 500,00 грн.; ІІ 27 червня 2021 року отримано 12 000,00 грн.; жодного перерахування грошових коштів (надходження) на картку відповідача не було ні 23 квітня 2021 року, ні 24 квітня 2021 року, ні 25 квітня 2021 р., що підтверджується сторінкою 17 виписки по картці. Представник відповідача вважає, що не є достатнім, достовірним та допустимим доказом по справі щодо перерахування грошових коштів «папірець» а.с. 34, 35, адже не є не платіжним документом, бо не є квитанцією чи чеком з обов`язковими реквізитами. Інформаційна довідка щодо погашення кредитної заборгованості, надана позивачем також підтверджує номер картки, яка використовувалася на той період часу (картка Приватбанку [NUMBER] та [NUMBER] ). Тобто рахунок в банку один, а номер карток змінювався при їх заміні, коли скінчився їх термін використання, тому на роздруківці з 01 січня 2021 року зазначено картка Приватбанку [NUMBER] , яка в червні 2021 року була змінена на картку [NUMBER] , що діяла до кінця 2021 року. Також представник відповідача звертає увагу ту обставину, що позивач визнає погашення заборгованості лише на 26 732,78 грн., що не відповідає дійсності, адже зовсім протилежне можна побачити з наданої роздруківки виписки по картці. Погашення боргу, яке визнає позивач це: 5 230,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 26.04.21 р. 17 сторінка виписки або (а.с.36); 5 230,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 07.05.21 р. 15 сторінка виписки або (а.с.37); 5 156,32 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 23.05.21 р. 14 сторінка виписки або (а.с.38); 5 230,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 06.06.21 р. 12 сторінка виписки або (а.с.39); 5 230,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 20.06.21 р. 9 сторінка виписки або (а.с.40); 656,46 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 27.06.21 р. 8 сторінка виписки або (а.с.41) всього: 26 732,78 грн. Але ж, з роздруківки Відповідача погашення кредитної заборгованості, платіж якого формувався автоматично видно погашення заборгованості у розмірі ще 29 253,30 грн., що в сумі становить 55 986,00 грн. (26 732,78 грн.+ 29 253,30 грн.). Отже, з наданої виписки видно, що позивач не врахував наступні платежі на суму 29 253,30 грн., а саме: 6 342,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 09 травня 2021 року; 7 474,50 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 02 червня 2021 року; 2 002,80 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 09 червня 2021 року; 3 900,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 15 червня 2021 року; 2 534,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 16 червня 2021 року; 7 000,00 грн. LiqPay. Переказ з картки на картку 27 червня 2021 року. Не зважаючи, що взята сума (24 500,00 грн.) вже повернена з величезним відсотком у розмірі 55 986,00 грн. (26 732,78 грн.(визнає позивач)+ 29 253,30 грн.(не враховано), ТОВ «Бізнес Позика» нараховує ще 59 547,86 грн. Представник відповідача вважає, що за таких обcтавин, нарахування штрафних санкцій у розмірі 31 556,68 грн. (заборгованіcть за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом) є неправомірним, оскільки їх сума значно перевищує суму основного боргового зобов`язання, тобто розмір боргу (збитків) є незначним в порівнянні з нарахованою неустойкою (пенею, відcотками за неcвоєчаcне повернення кредитних коштів та штрафними cанкціями). Також, 06 лютого 2024 року від представника відповідача до суду надійшла заява про зменшення розміру неустойки шляхом відмови в даній частині позовних вимог. 13 лютого 2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та підтримав викладене у позовній заяві. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 13 грудня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 13 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Ухвалою судді від 14 березня 2024 року було витребувано у АТ «СЕНС БАНК» документ(и) з інформацією про: підтвердження чи спростування, що держателем банківської картки (особою на чиє ім`я було емітовано банківську картку) № [NUMBER] , виданої (емітованої) АТ «СЕНС БАНК», є [PERSON] ; прізвище, ім`я, по-батькові отримувача грошових коштів, перерахованих на банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської картки № [NUMBER] , виданої (емітованої) АТ «СЕНС БАНК», на реквізити якої: 11.04.2021р., були перераховані грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн. 24.04.2021р., були перераховані грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. 27.06.2021р., були перераховані грошові кошти в розмірі 13 000,00 грн; виписку про рух коштів по банківському рахунку, який обслуговується за допомогою банківської картки № [NUMBER] , виданої (емітованої) АТ «СЕНС БАНК» - за період з 11.04.2021р. по 30.06.2021р. 23 квітня 2024 року від АТ «Сенс Банк» до суду надійшла запитувана інформація. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. 24 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення (назва документу судові дебати), в яких остання підтримала викладене у відзиві на позовну заяву та просила суд частково задовольнити позовні вимоги, в зв`язку з їх незаконним та несправедливим нарахуванням, задовольнивши позов в частині стягнення з [PERSON] боргове зобов`язання у розмірі 1 950,00грн. несплачена комісія. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 11 квітня 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» договір про надання кредиту №187069-КС-003. Договір укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронного договору про надання кредиту №187069-КС-003 від 11 квітня 2021 року Відповідно до п.1 договору, кредитодавець надає позичальникові грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн., строком на 16 тижнів до 01 серпня 2021 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,71968958% в день (фіксована ставка). Комісія за надання кредиту 2 550,00 грн. Відповідно до п.2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. 11 квітня 2021 позивач через партнера АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) з яким укладено договір №83 від 11 листопада 2020 року про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, видав відповідачу кредит у розмірі 17 000,00 грн., на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в своєму особистому кабінеті на сайті кредитодавця - https://my.bizpozyka.com, що підтверджується витягом з анкети клієнта [PERSON] від 07 грудня 2023 року, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 396170412 від 11 квітня 2021 року, та листом АТ «ТАСКОМБАНК» № 32263/47.1 від 30 листопада 2023 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. 24 квітня 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду №1 до договору про надання кредиту №187069-КС-003 від 11 квітня 2021 року. Додаткова угода №1 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення додаткової угоди №1 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №187069-КС-003 від 11 квітня 2021 року. Відповідно до п.2.1 додаткової угоди, кредитодавець додатково надає позичальникові кредит у розмірі 8 000,00 грн. Комісія за надання додаткового кредиту 1 200,00 грн. 24 квітня 2021 року позивач через партнера АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) з яким укладено договір №83 від 11 листопада 2020 року про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, видав відповідачу додатковий кредит у розмірі 8 000,00 грн., на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в своєму особистому кабінеті на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com, що підтверджується витягом з анкети клієнта [PERSON] від 07 грудня 2023 року, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) №401620417 від 24 квітня 2021 року, та листом АТ «ТАСКОМБАНК» №32265/47.1 від 30 листопада 2023 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. 27 червня 2021 року [PERSON] уклала з ТОВ «Бізнес Позика» додаткову угоду №2 до договору про надання кредиту №187069-КС-003 від 11 квітня 2021 року. Додаткова угода №2 укладена в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com/. Укладення додаткової угоди №2 підтверджується візуальною формою послідовності дій, щодо укладення електронної додаткової угоди №2 до договору про надання кредиту №187069-КС-003 від 11 квітня 2021 року. Відповідно до п.2.1 додаткової угоди, кредитодавець додатково надає позичальникові кредит у розмірі 13 000,00 грн. Комісія за надання додаткового кредиту 1 950,00 грн. Термін дії договору продовжено до 12 грудня 2021 року. 27 червня 2021 року позивач через партнера АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) з яким укладено договір №83 від 11 листопада 2020 року про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам, видав відповідачу додатковий кредит у розмірі 13 000,00 грн., на картковий рахунок № [NUMBER] вказаний відповідачем в своєму особистому кабінеті на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com, що підтверджується витягом з анкети клієнта [PERSON] від 07 грудня 2023 року, квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» (ТМ ТАС PAY) № 419394681 від 27 червня 2021 року, та листом АТ «ТАСКОМБАНК» №32264/47.1 від 30 листопада 2023 року, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 26 732,78 грн., через особистий кабінет на сайті https://my.bizpozyka.com, що підтверджується довідками ТОВ «Платежі Онлайн» як оператора послуг платіжної інфраструктури ТМ Platon, на підставі договору №ПГ-5 від 04 листопада 2020 року про надання послуг, укладеного з ТОВ «ПрофітГід». Згідно довідок ТОВ «Платежі онлайн» ТМ Platon №728/11 733/11 від 29.11.2023 (графа «Опис») це була оплата кредиту згідно договору № 2477011646. (2477011646 це РНОКПП відповідача). При погашенні кредиту через Особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця - https://my.bizpozyka.com, позичальнику необхідно ввести свій РНОКПП і програма приймання платежів в Особистому кабінеті автоматично зараховує платіж в рахунок погашення боргу за існуючим договором. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц, а саме: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Станом на дату подання позовної заяви (07 грудня 2023 року), заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту №187069-КС-003 складає 59 547,86 грн., а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 26 031,18 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 31 556,68 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту 1 950,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на дату подання позовної заяви (07 грудня 2023 року), заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту №187069-КС-003 складає 59 547,86 грн., а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 26 031,18 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 31 556,68 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією за надання кредиту 1 950,00 грн. Суд не може взяти до уваги обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, а саме посилання відповідача на те, що насправді кредит брався лише двічі близько 10 000,00 грн. кожного разу, шляхом переказу на картку Приватбанку, що підтверджується роздруківкою виписки по картці [NUMBER] за період 01 січня 2021 року 01 січня 2022 року, оскільки, як вбачається із позовної заяви та доданих до неї документів, кошти позивачем перераховувались зовсім на інший рахунок, а саме на картку № [NUMBER] , що підтверджується наданою АТ «Сенс Банк» на ухвалу суду від 14 березня 2024 року випискою по рахунку № [NUMBER] (11 квітня 2024 року зараховано кошти в сумі 17 000,00 грн.; 24 квітня 2021 року зараховано кошти в сумі 8 000,00 грн., 27 червня 2021 року зараховано кошти в сумі 13 000,00 грн.). Також суд критично ставиться до пояснень представника відповідача про те, що відповідачкою було погашено заборгованість у загальному розмірі 55 986,00 грн., оскільки на підтвердження даних обставин відповідачем та її представником не надано жодних належних та допустимих доказів. Посилання представника відповідача на виписку по картці [NUMBER] за період 01 січня 2021 року 01 січня 2022 року, якою, на думку сторони відповідача, підтверджується погашення заборгованості, суд не може взяти до уваги, оскільки з платежів, на які посилається представник відповідача, неможливо встановити характер їх здійснення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що в даному випадку розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивач також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2\~147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved