Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просили стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №6714411 від 30 травня 2023 року в розмірі: 14 358 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Свої вимоги обгрунтовують тим, що 30 травня 2023 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №6714411, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідача грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору на повернення коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Авентус Україна» вчинили дії, визначені ст.12 ЗУ «Про електронні комерцію». Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Тому, даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була погашена. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 14358 грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8358 грн. - заборгованість за відсотками. 14 лютого 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №14.02/24-Ф. Згідно вказаного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №6714411 від 30 травня 2023 року. Крім того, на поштову адресу відповідача було відправлено ряд листів - повідомлень про заміну кредитора і повідомлення - вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №6714411 від 30 травня 2023 року. Також відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №6714411 від 30 травня 2023 року в розмірі 14358 грн. Відповідно до ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням без виклику сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Представником позивача у позові зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яка направлялася за зареєстрованим місцем проживання [PERSON] . Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відмовився», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №6714411. Сума кредиту (загальний розмір) становить 6000,00 грн. Тип кредиту - кредит (п.1.3 договору). Строк кредиту 360 днів (п. 1.4 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строк кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п.1.5.1 договору). Дата надання кредиту з 30 травня 2023 року або 31 травня 2023 року(п.2.2 договору). Згідно п. 9.6. Договору - цей кредитний договір укладений шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони ТОВ електронним підписом, в особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора. (а.с.30-38). Із копії паспорта споживчого кредиту, що є додатком до договору про споживчий кредит судом встановлено, що відповідач [PERSON] , шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту, що є додатком до договору, згідно якого основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача - сума кредиту: 6000,00 грн., строк кредитування 360 днів, мета отримання - споживчі (особисті) потреби, спосіб надання - шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки зазначеної споживачем не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору (а.с.27-29). Із копії таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит судом встановлено, що відповідач [PERSON] , шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписала вказану таблицю, згідно якої якщо споживачем не будуть виконані умови договору для отримання зниженої процентної ставки, розміри платежів, що зазначені в графіку платежів будуть перераховані за стандартною процентною ставкою, в зв`язку з чим будуть мати наступні значення: усього сума платежів за розрахунковий період складе - 48984 грн.; усього сума процентів за користування кредитом складе - 42984 грн.; реальна річна процентна ставка складе - 75218,24% річних; загальна вартість кредиту складе - 48984 грн. (а.с.39). Із копії довідки про ідентифікацію від 30 травня 2023 року судом встановлено, що [PERSON] , з якою укладено договір №6714411 від 30 травня 2023 року ідентифікований ТОВ «Авентус Україна, одноразовий ідентифікатор - С8553, номер телефону [NUMBER] (а.с.43). Із копії повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих..№4216 від 29 лютого 2024 року судом встановлено, що ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило про успішність наступної операції згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» №087/20-П від 08 липня 2020 року, згідно якого 30 травня 2023 року на картку № [NUMBER] було здійснено переказ у сумі 6000 грн. (а.с.46). Із копії картки обліку договору (розрахунок заборгованості) (а.с.47-61) судом встановлено, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 14358 грн. Із копії договору факторингу №14.02/24-Ф від 14.02.2024, встановлено, що 14.02.2024 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №14.02/24-Ф, а також витяг з реєстру боржників (а.с.62-72). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 14.02/24-ф від 14 лютого 2022 року, до нього включений боржник [PERSON] за договором № 6714411 із заборгованістю в загальній сумі 14358 грн., з яких: 6000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8358,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Із копії платіжної інструкції №75117 від 14.02.2024 (а.с.73) судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало ТОВ «Авентус Україна» 1280234,27 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №14.02/24-Ф від 14.02.2024. Із копії повідомлення-вимоги по кредитному договору №6714411 (а.с. 74) судом встановлено, що на адресу [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги та повідомлено про оплату заборгованості у сумі 14358 грн. до 12 березня 2024 року. Із копії досудової вимоги вих.№С250 від 02.09.2024 (а.с.76) судом встановлено, що на адресу [PERSON] направлено досудову вимогу про погашення заборгованості у сумі 14358 грн. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року справа №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Як вбачається з матеріалів справи, договір №6714411 про надання споживчого кредиту від 30 травня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , який був наданий Банком позичальнику [PERSON] було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису [PERSON] . У підписаному договору відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Після підписання договору про надання споживчого кредиту у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в ст.512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою. В силу ст.514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст.1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1 та 2 ст.1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 29.09.2015 у справі 3 6-979-цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення первісному кредитору. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, яке виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №66714411 від 30 травня 2023 року в розмірі 14 358 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №5272 від 27 серпня 2024 року, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved