Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-07 00:00:00

У квітні 2024 року Приватне підприємство (далі - ПП) «Шериф-Охорона 03» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі 4 790,00 грн. Вимоги мотивовано тим, що 13 січня 2020 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 7626106 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони, за умовами якого позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати охорону майна відповідача та спостереження за майном, а відповідач зобов`язався оплачувати надані послуги щомісячно протягом перших п`яти днів місяця за послуги, які були надані в попередньому місяці. Послуги надаються за адресою: [ADDRESS] . Вартість охоронних послуг по договору визначена в розмірі 440,00 за один місяць. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме здійснював охорону майна відповідача та спостереження. Проте відповідач періодично допускає прострочення плати за звітний місяць. Загальна заборгованість за договором про надання послуг охорони склала за період з листопада 2022 року до 07 вересня 2023 року (включно) у розмірі 4 790,00 грн Позивач просить суд позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.33,34). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року виправлено описку в ухвалі Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року про відкриття провадження у справі. Повідомлення про розгляд справи здійснювалось шляхом направлення копій ухвали суду, позову з додатками за адресою реєстрації відповідача (а.с.35). Поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою поштово відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.39). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд його справи судом, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, оцінивши докази об`єктивно та всебічно, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Норми ст. 13 ЦПК України передбачають, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що позивач ПП «Шериф-Охорона 03» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 42642981, основний вид економічної діяльності - діяльність приватних охоронних служб (а.с.27,28). 13 січня 2020 року між ПП «Шериф- Охорона 03» та [PERSON] укладено договір № 7626106 про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони (далі - договір) (а.с.10-14). Відповідно до умов договору, Виконавець надає послуги Замовнику в обсягах та кількості, які ним обрані, в порядку та на умовах визначених цим Договором. Обумовлений Сторонами обсяг послуг та їх вартість вказується в Додатку 1 до даного Договору та являється його невід`ємною частиною про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони (п. 1.1) Пунктом 1.2. договору визначено, що послуги надаються за адресою об`єкта, вказану в додатку №1, а саме: [ADDRESS] . Вартість обраних замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. договору, визначаються у додатку №1 (пункт 2 договору). В свою чергу, згідно п.2. додатку № 1 вартість обраних замовником послуг складає 440,00 грн. за один місяць їх надання (а.с.14). Як стверджує позивач, відповідач не виконує грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих позивачем послуг. Станом на дату подачі позову сума заборгованості відповідача за отримані по договору послуги складає 4 790,00 грн. Заборгованість за надані послуги, відповідно до розрахунку, за період з листопада 2022 року по вересень (включно) 2023 року склала 4 790,00 грн. (а.с.9). Позивач 20 лютого 2024 року повідомленням-вимогою за вих. № 08-12/22-2 звертався до відповідача за адресою його реєстрації шляхом надіслання рекомендованого листа з вимогою про неналежне виконання зобов`язань за договором та сплату грошових коштів із зазначенням реквізитів для сплати заборгованості (а.с. 20-21). Статтями 11, 509 ЦК України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Згідно статті 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Такий порядок визначений пунктом 8.2. Договору, який передбачає право кожної зі сторін на його розірвання за умови попередження про це другої сторони письмово за 15 днів. Статтею 12 ЦПК України, яка кореспондується із положеннями ст. 81 ЦПК України, визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем у свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений судовий збір (а.с.29).

Outcome: approved