Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом, який в подальшому був уточнений до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та просить суд визнати укладений між [PERSON] , як покупцем, та Іллічівською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів, як продавцем, договір купівлі-продажу Н/99-0189 від 16.07.1999 р. нерухомого майна - сараю та дворового туалету площею 26,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрований 17.08.1999 року Одеською Універсальною Товарною Біржею «Центр» - дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки на нежиле приміщення сараю та дворового туалету площею 26,5 кв.м. за адресою: вулися [ADDRESS] . Вказана частка приміщення сараю та дворового туалету належала чоловіку на підставі договору купівлі- продажу № H/99-0189 від 16.07.1999 р., зареєстрованого на Одеської Універсальної Товарної біржі "Центр". Інша частина квартири належить їй на праві спільного сумісного майна чоловіка та дружини. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-0189 від 16.07.1999 р., укладеного на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між Іллічівською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів та [PERSON] , останній купив сарай та дворовий туалет площею 26,5 кв.м. за адресою вулися [ADDRESS] . Зазначає, що зазначений договір був посвідчений на вказаній біржі та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під реєстраційним № Н/99-0189 від 16.07.1999 р., право власності було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 6 неж стр 19 р 923 від 03.10.1999 р. Договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі не оформляли. На даний час у позивача виникла необхідність відчуження належної їй частки майна, але вона дізналася, що нотаріуси відмовляють у реєстрації будь - яких правочинів за наявності таких договорів як у неї, з тієї причини, що вважають договір, засвідчений біржею недійсним. З такої причини позивач не може на свій розсуд розпоряджатися власним майном. Позивач у призначене судове засідання не з`явилася, однак надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Раніше до суду було надано відзив на позов, в якому Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради заперечує проти задоволення позову, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, що 16.07.1999\~року на Одеській Товарній Універсальній Біржі «Центр» був укладений договір купівлі продажу № H/99-0189 між Іллічівською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів та [PERSON] . (а.с.5-7) Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-0189 від 16.07.1999 р., укладеного на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між Іллічівською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів та [PERSON] , останній купив сарай та дворовий туалет площею 26,5 кв.м. за адресою: вулися [ADDRESS] . Зазначений договір був посвідчений на вказаній біржі та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю під реєстраційним № Н/99-0189 від 16.07.1999 р., право власності було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 6 неж стр 19 р 923 від 03.10.1999 р. У відповідності з умовами договору у власність [PERSON] переходив сарай та дворовий туалет площею 26,5 кв.м. за адресою: вулися [ADDRESS] . При цьому сторони досягли домовленості за всіх істотних умов цього договору. Відповідачам передано позивачем сума у розмірі 316 грн., в рахунок оплати вартості цієї нерухомості. Однак даний договір нотаріально не посвідчувався, оскільки на час укладення договору, такого обов`язку не було. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.07.2023 року Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] помер [PERSON] . (а.с. 14) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки на нежиле приміщення сараю та дворового туалету площею 26,5 кв.м. за адресою вулися [ADDRESS] . [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 17 жовтня 1997 року, перебувала у шлюбі з померлим [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів, актовий запис 250, виданого 27.06.1997 року. (а.с. 15,17-18) Щодо правонаступництва Хаджибейської (раніше Малиновська) районної адміністрації Одеської міської ради по правовідносинам за участю Іллічівської районної адміністрації, суд звертає увагу на наступне. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради № 484 від 18.09.2006 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 18.06.2003 р. № 377 «Про визнання правонаступниками районних адміністрацій Одеської міської ради», внесено зміни до пункту 1 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 18.06.2003 р. № 377, виклавши його у наступній редакції: «1. Визнати правонаступниками ліквідованих Приморської, Київської, Малиновської, Суворовської, Іллічівської, Центральної, Ленінської, Жовтневої районних адміністрацій виконавчого комітету Одеської міської ради знову створені Київську, Малиновську, Суворовську, Приморську районні адміністрації Одеської міської ради, у частині: - участі у судових справах по майнових спорах, які розглядаються судами за місцем розташування об?єктів нерухомого майна або місцезнаходженням (місцем проживанням) учасників судового процесу, в межах адміністративно-територіального поділу м. Одеси, встановленого рішенням Одеської міської ради від 20.01.2003 р. № 960-IV» Тож, правонаступництво Хаджибейської (раніше Малиновська) районної адміністрації Одеської міської ради прав та обов?язків Іллічівської районної адміністрації здійснено у судових справах по майнових спорах, які розглядаються судами за місцем розташування об`єктів нерухомого майна. На даний час, виникає перешкода в отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер в липні 2023 року. Таким чином, позивач позбавлений можливості у позасудовий спосіб оформити належним чином свої спадкові права. Беручи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам і сторони повністю виконали угоду: продавець отримав кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до неї перейшло право власності на спірне майно, яке в установленому порядку було зареєстровано. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 2\~ст. 47 ЦК України\~ЦК УРСР\~(в ред. 1963 року), яка діяла на час укладення договору, передбачено: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ч. 2\~ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу № Н/99-0189 від 16 липня 1999 року ніким не спростовані та свідчать про те, що [PERSON] , є добросовісним набувачем вказаного майна, оскільки придбав його відповідно до діючого законодавства, уклавши договір купівлі-продажу, виконавши усі істотні умови договору, оплативши відповідачу вартість майна, зареєструвавши його в Одеському міському бюро технічної інвентаризації, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Відповідно до\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За таких обставин, коли [PERSON] передав гроші за куплене майно, а відповідач передав у відповідь дане майно та правовстановлюючі документи, а [PERSON] відповідно їх прийняв, та розпочав користуватися вказаним майном, то суд на підставі ст.\~ст. 224-225 ЦК УРСР\~(в ред.1963р.), які діяли на час домовленостей і існуючих правовідносин між сторонами, вважає, що відбулося повне виконання договору купівлі-продажу і право власності на куплене нерухоме майно підлягає захисту шляхом визнання правочину дійсним. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК\~(1963р.) за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною\~. Оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. Крім того, згідно з\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1\~ст. 3 ЦК України\~та ч.1\~ст. 321 ЦК України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та Законом. Згідно ч.1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Outcome: approved