Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №307846-КС-003 про надання кредиту, що становить 130 290,88 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29.08.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі також - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА) та [PERSON] укладено Договір №307846-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 29.08.2023 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №307846-КС-003 про надання кредиту. 29.08.2023 [PERSON] прийнялав (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договіру №307846-КС-003 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор [NUMBER], на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), яикй боржником було введено/відправлено. Таким чином, 29.08.2023 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №307846-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.15013259 процентів за кожен день користування кредитом. Сторонами в п.3 Кредитного договору, погоджено графік платежів, які має здійснювати позичальник. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До цього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №307846-КС-003 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №307846-КС-003 позичальника [PERSON] , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 25.07.2024 утворилася заборгованість за договором №307846-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 130 290,88 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 95 790,88 грн., суми прострочених платежів за комісією - 4 500,00 грн. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 14.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] та інформацію про рух коштів по банківській картці. Ухвалою суду від 08.10.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Просить розгляд справи провести без його участі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї, яку він отримав особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення. Крім того відповідач вчасно повідомлений про місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті, однак відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків. 29 серпня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №307846-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Відповідно до розділу 2 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором, та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15013259 процентів за кожен день користування Кредитом. Термін дії договору до 13.02.2024. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 78 000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 9168,16 процентів. Дата видачі отримання кредиту 29.08.2023. Розділ 3 договору містить встановлений сторонами на момент укладення договору графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6011. Паспортом споживчого кредиту передбачено основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інші умови. Паспорт споживчого кредиту підписаний електронним підписом. Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій [PERSON] щодо укладення електронного договору про надання кредиту №307846-КС-003 від 29.08.2023. В анкеті клієнта [PERSON] відображена інформація стосовно бажаного кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яка вказана останнім при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Платіжним дорученням № 34301 від 29.08.2023 року підтверджується, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало кошти [PERSON] згідно договору №307846-КС-003 від 29.08.2023 в загальній сумі 30 000 грн. Із інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на вимогу суду, слідує, що платіжна картка [NUMBER] належить [PERSON] . Окрім того, зазначено, що на вищезазначену картку 29.08.2023 надійшли кошти в сумі 30 000 грн, надано роздруківку руху зазначених коштів (користування коштами, оплата за товари та послуги). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №307846-КС-003 від 29.08.2023 у [PERSON] станом на 25.07.2024 утворилась заборгованість за договором №307846-КС-003 про надання кредиту, в розмірі 130 290,88 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 30 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах - 95 790,88 грн., суми прострочених платежів за комісією - 4 500,00 грн. Окрім того, на виконання ухвали суду від 14.08.2024 про витребування доказів, АТ КБ «ПриватБанк» направлено на адресу суду запитувану інформацію стосовно відповідача [PERSON] . Зокрема про те, що на ім`я [PERSON] відкрита карта № [NUMBER] ). Також надано інформацію про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] , за період з 29.08.2023 по 13.02.2024. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі наданих суду доказів, вважає, що позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА» обґрунтовані, не протирічать закону, тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved