Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача адвокат Атаманюк В.М. подав до суду позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 01\~жовтня 2011\~року у\~Нижньоберезівській сільській\~раді між\~ [PERSON] \~та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем (батьком). Після укладення шлюбу сімейні відносини між ними були добрими. Проте, на початку 2022 року відповідач виїхала за кордон, через що їх сімейні стосунки поступово погіршились. Останніх пів року вони взагалі не спілкуються, втратили почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте у позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причин неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не подавала. Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання (а.с.22, 26, 30, 34, 39). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 30.05.2024 року. 30.05.2024 року у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 01.07.2024 року. Ухвалами від 01.07.2024 року, 22.08.2024 року та 26.09.2024 року у зв?язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про отримання нею судового повідомлення, розгляд справи було відкладено на 05.11.2024 року. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/817/24 відповідача [PERSON] (а.с.22, 26, 30, 34, 39). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подала, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 06.12.2000 року, позивач [PERSON] , [INFO] , народився в с. Нижній Березів, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.3) та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади від 12.03.2024 року (зворот а.с.4). В свою чергу, згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 09.11.2011 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , народилася та зареєстрована в с. Середній Березів, Косівського району, Івано-Франківської області (а.с.5). Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 01\~жовтня 2011\~року у\~Нижньоберезівській сільській\~раді Косівського\~району Івано-Франківської\~області,\~про що\~було зроблено\~актовий запис\~№3, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 01.10.2011 року (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.07.2012 року у сторін [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с.8), який фактично проживає без реєстрації у житловому будинку батька [PERSON] , що підтверджується копією акту про проживання особи без реєстрації за №15 від 12.03.2024 року (а.с.9). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків та проживають окремо. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердив у тексті позовної заяви, а відповідач в судове засідання не з?явилася і свою думку з цього приводу не висловила. Беручи до\~уваги взаємостосунки,\~що склалися\~між подружжям,\~та зважаючи,\~що на даний час, зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім`ї немає, а шлюб між сторонами носить формальний характер, в зв?язку із чим подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В зв?язку з наведеним, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України), і документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абз.2 ч.3 ст.115 СК України). В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню судом до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем долучено Договір доручення на ведення справ в державних органах, органах місцевого самоврядування, слідчих та судових органах укладений між адвокатом Атаманюком В.М. та позивачем [PERSON] від 13.03.2024 року (а.с.13), ордер (а.с.14), квитанція серії ААІ №473474 від 28.03.2024 року про отримання адвокатом 7000 грн. за надання позивачу юридичних послуг згідно договору від 13.03.2024 року (а.с.16). Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved