Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

30 травня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 212 814,48 гривень. Позовна заява обґрунтована тим, що 17.11.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 480834-КС-001 про надання кредиту (далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.11.2023 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 480834-КС-001 про надання кредиту, в свою чергу [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №480834-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5580, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. На підставі кредитного договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 49 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15069995 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало в повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування їх на банківську карту позичальника, що була вказана при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті, натомість відповідач [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором по поверненню кредитних коштів та супутніх платежів, унаслідок чого станом на 26.05.2024 року утворилась заборгованість за договором № 480834-КС-001 про надання кредиту у розмірі 212 814,48 грн, яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 49 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 156 464,48 грн, суми прострочених платежів за комісією 7 350,00 грн. Враховуючи викладене, представник позивача прохає суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 480834-КС-001 про надання кредиту від 17.11.2023 року у розмірі 212 814,48 грн, яка складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 49 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах 156 464,48 грн та суми прострочених платежів за комісією 7 350,00 грн і сплачений судовий збір. Відзив на позов не подано. 27 червня 2024 року представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Виноградов Ю. Е. подав до суду додаткові пояснення у справі, в яких прохав врахувати викладену у цих додаткових поясненнях та додатках до них інформацію при вирішенні судової справи. Зазначає, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, передбаченому законом, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Вказує, що до позовної заяви була додана візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідача щодо укладення Кредитного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна форма послідовності дій клієнта щодо укладення Кредитного договору була посвідчена директором ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Гайворонською М. М . Зазначає, що 17.11.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №480834-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №480834-КС-001 про надання кредиту, а остання прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 480834-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено позичальнику через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-5580, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено. Вказує, що [PERSON] через вебсайт Кредитодавця https://bizpozyka.com шляхом введення Логіну Особистого кабінету та паролю Особистого кабінету, ввійшла до Особистого кабінету та з Особистого кабінету через інформаційно- телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відпо- відно вказала номер свого поточного (карткового) рахунку. Після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в Особистому Кабінеті Заявника розміщається Оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання Оферти Заявнику надсилається Одноразовий ідентифікатор. Таким чином, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 480834-КС-001 про надання кредиту. Відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти Договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю. 17.11.2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договіру № 480834-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-5580, направленого Позичальнику на номер телефону, вказаного Позичальником в Заявці, електронного повідомлення СМС- повідомлення. Таким чином кредитний договір підписаний боржником за допо- могою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Також звертає увагу, що примірник електронного кредитного договору, наданий позивачем як доказ, є його оригіналом й будь-який інший варіант Кредитного договору у Позивача відсутній та, відповідно, будь-який інший оригінал Кредитного договору Позивачем до суду взагалі не може бути наданий. При цьому, зазначений оригінал Кредитного договору був збережений в первісному та незмінному вигляді. Щодо перерахування Товариством коштів за кредитним договором відповідачу зазначає, що за умовами договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 49 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. У свою чергу ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 49 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Крім цього до позовної заяви було додано дві довідки, які сформовані ТОВ «ФК «Елаєнс», звідно яких позичальнику на його картку було здійснено перерахування кредитних коштів двома платежами у розмірі 25 000,00 грн та 24 000,00 грн (разом 49 000,00 грн). Вищевказані довідки були надані позивачу на підтвердження успішності проведених операцій ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», що надає посередницькі послуги на підставі Договору №41084239_14/12/17 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» з кредитування клієнтів за допомогою платіжної системи «Fondy». Зазначає, що номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. На підтвердження вище- зазначеного, до позовної заяви був доданий витяг з інформаційно- телекомунікаційної системи «анкета клієнта», відповідно до якого позичальником був зазначений номер банківської картки для перерахування на нього коштів. Враховуючи, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не є банківською установою, не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами здійснюється через посередників на підставі відповідних договорів з посередниками. Відтак, перерахування кредитних коштів Позичальникам здійснюється на вказані ними під час укладення Кредитного договору номера банківських карток. Перерахування кредитних коштів за кредитними договорами через посередників відповідає положенням ст. 6 та ст. 9 Закону України «Про електронну комерцію», а докази перерахування кредитних коштів є належними та допустимими доказами. Щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором зазначає, що на початку розрахунку заборгованості зазначено ПІБ позичальника, номер кредитного договору, дата надання кредиту, сума наданого кредиту, відсоткова ставка за користування кредитом, валюта кредиту, дата розрахунку заборгованості, а також викладенні таблиці із зазначенням інформації про відповідний період (календарний день), розмір заборгованості за кредитним договором, розмір надходжень (платежів) за кредитним договором, які здійснював відповідач, залишок заборгованості за кредитним договором. У кінці розрахунку заборгованості зазначена поточна заборгованість клієнта, загальна заборгованість за кредитним договором станом на дату складання розрахунку заборгованості, в тому числі із зазначенням окремо заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками за користування кредитом та заборгованості за комісією. Щодо стягнення процентів за кредитним договором та їх розміру зазначає, що за умовами договору стандартна процентна ставка за кредитом становить 2,00000000 в день, фіксована, знижена процентна ставка за кредитом 1,15069995 в день, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Зазначає, що всі істотні умови кредитного договору, зокрема, тип кредиту, його строк, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а безпосередньо у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». При цьому чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів, які Позичальник зобов`язаний сплачувати відповідно до умов кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Щодо стягнення комісії за надання кредиту зазначає, що за умовами договору комісія за надання кредиту становить 7 350,00 грн. Сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Встановлений графік платежів передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Відповідач уклавши кредитний договір погодився, зокрема, сплатити комісію за надання кредиту. Крім цього, звертає увагу, що в кредитних договорах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування. У кредитних договорах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» встановлена комісія саме за надання кредиту, яка є разовою, та розмір якої є незмінним. Комісія за надання кредиту встановлюється не у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у самих Кредитних договорах, які укладаються у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» та які підписуються за допомогою одноразових ідентифікаторів. Зазначає, що встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитних договорах пов`язано з особливостями кредитних договорів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Як вже зазначалося раніше, відповідно до умов кредитного договору процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів може закономірно привести до збільшення вартості кредиту (через особливості нарахування процентів за Кредитним договором, про що було зазначено вище). Таким чином Товариство встановлює у свої кредитних договорах комісію за надання кредиту, що повністю відповідає принципу свободи договору та жодним чином не суперечить чинному законодавству. До того ж протягом строку дії кредитного договору відповідач не звернувся до суду із заявою про розірвання кредитного договору чи визнання його (або його окремих положень) недійсним(ми). Відповідачу було чудово відомо про його обов`язок по сплаті процентів та комісії за надання кредиту за Кредитним договором, оскільки такий обов`язок був чітко визначений у Кредитному договорів та графіку платежів за Кредитним договором. Відповідач здійснював платежі за Кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися на погашення його заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії Кредитного договору. На підставі викладеного, прохає суд врахувати викладену у цих додаткових поясненнях та додатках до них інформацію при вирішенні судової справи. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 травня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Мишевська Н. М, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак зі змісту поданих заяв по суті вбачається, що остання прохала розглянути справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач, [PERSON] та її представник, адвокат Яременко О. Є, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Позовні вимоги не визнає, прохає відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що матеріали справи не містять оригіналу кредитного договору чи його копії, з якої б однозначно можливо було встановити, хто його підписав з боку боржника. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем підписано кредитний договір, не має будь-яких матеріальних доказів як саме проводилася ідентифікація/верифікація особи, яка укладала такий договір, доказів надсилання чи отримання відповідачем алфавітно-цифрової послідовності також матеріали справи не містять. Також в матеріалах справи відсутні докази направлення цифрового ідентифікатора (цифрових чи алфавітних комбінацій на мобільний номер відповідача, на електронну адресу) їх отримання та використання для авторизації на сайті. Сам по собі друк у договорі набору чисел та літер в розділі, що стосується позичальника не є належним та допустимим доказом того, що цей договір був підписаний, адже будь-який електронний документ має давати можливість ідентифікувати осіб, які його підписали. Вказує, що електронна ідентифікація здійснюється з використанням засобів електронної ідентифікації та процедури автентифікації відповідно до схем електронної ідентифікації. Із матеріалів справи, які надано позивачем, достовірно не встановлено, що саме відповідач підписував наявний у справі кредитний договір, більше того, докази в справі, в розумінні Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», не дають змоги ідентифікувати будь-яку особу підписантів. Договір не містить відомостей про його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором саме [PERSON] , оскільки саме тільки зазначення в кредитному договорі його персональних даних, не підтверджує проходження ним верифікації та ідентифікації згідно вимог законодавства, що відбулося за відсутності копій (електронних чи паперових) особистих документів, які б підтверджували електронну ідентифікацію фізичної особи. Посилання позивача на те, що відповідач зареєструвалася на вебсайті в мережі Інтернет, зайшла до особистого кабінету, створила анкету клієнта, ознайомилася з відповідними правилами надання коштів у позику шляхом проставляння на інтернет сторінці, яка є частиною інформаційно- телекомунікаційної системи (ITC), підписала зазначений вище кредитний договір одноразовим ідентифікатором, який отримала на фінансовий номер телефону, що зазначений у анкеті клієнта, жодним чином не доведені та не підтверджені. Зазначає, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно- комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. Згідно наданих у матеріали справи офертою та акцептом, не вбачається, що сторони підписали вказані правочини. Крім цього, всупереч вказаним у договорі вимогам відсутні дані про проходження верифікації обох підписантів, здійснення моніторингу, врешті оферта і акцепт не містить підпису електронним кваліфікованим підписом і навіть з боку кредитодавця. Посилання позивача на заповнення саме відповідачем форми на сайті товариства і зазначення власної банківської картки є бездоказовими та нічим не підтвердженими. Позивачем зазначено лише регламентований порядок заповнення анкети та укладання кредитного договору на вебсайті надавача платіжних послуг, без доказів коли, хто, у який спосіб насправді вчиняв відповідні дії. Також посилається на правову позицію Верховного Суду у постанові від 29 травня 2024 року у справі № 545/1750/21, провадження № 61-1177св24, згідно якої, відсутність даних про однозначне використання Боржником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, як і відсутність доказів того, що саме боржнику надсилався такий ідентифікатор, відсутність даних про верифікацію боржника свідчить про те, що кредитний договір є нікчемним. На підставі викладеного, прохає відмовити у задоволенні позову. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з анкетою клієнта позичальника [PERSON] , остання висловила бажання отримати кредит у розмірі 49 000,00 грн, дата отримання кредиту 17.11.2023 року, із зазначенням електронної адреси позичальника: [INFO] , фінансового номер телефону позичальника: [NUMBER] та номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: [NUMBER] (а.с. 25). 17.11.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», яка була прийнята останньою (а.с. 12-21). 17.11.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 480834-КС-001 про надання кредиту (Cпоживчий кредит. Електронна форма), відповідно до умов якого, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 49 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (п. 2.1 Договору). Тип кредиту: кредит (п. 2.2 Договору) (а.с.52- 56). У Договорі визначено строк, на який надається кредит 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15069995, фіксована; комісія за надання кредиту 7350,00 грн; загальний розмір наданого кредиту: 49 000,00 грн; строк дії договору до 03.05.2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 127 440,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9184,78 процентів; дата повернення кредиту 03.05.2024 року (п. 2.3-2.9, 2.11 Договору). Пунктом 2 розділу 3 Договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів. Зі змісту Договору вбачається, що між сторонами узгоджений графік повернення кредиту (графік платежів), які має здійснювати позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Встановлений графік платежів передбачає сплату відповідачем платежів на погашення заборгованості за тілом, процентами та комісією за надання кредиту. Умови кредитування, серед іншого, відображені й у Паспорті споживчого кредиту (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником), підписаного [PERSON] електронним підписом одноразовим іденти- фікатором UA-4227 17.11.2023 року. Згідно Паспорту споживчого кредиту тип кредиту: кредит; сума кредиту: 49 000,00 грн; строк кредитування: 169 дні (24 тижні); мета отримання кредиту: на задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; процентна ставка, відсотків річних обрана клієнтом: знижена 420,00548175, стандартна - 730,00000000; тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту: 7350,00 грн; загальні витрати за кредитом: 78 440,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 127 440,00 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 9184,78 грн (а.с. 22-24). Відповідно до п. 10 Договору, він укладається з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченого Законом України «Про електронну комерцію» шляхом пропозиції укласти договір (оферти) кредитодавцем та її прийняття (акцептування) позичальником. Згідно п. 11 Договору, спочатку договір підписує позичальник одноразовим ідентифікатором, який був згенерований та надісланий на фінансовий номер позичальника кредитодавцем, потім договір підписує уповноважений представник кредитодавця кваліфікованим електронним підписом з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір № 480834-КС-001 від 17 листопада 2023 року про надання кредиту підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-5580, дата та час підписання 17.11.2023 19:36:22. Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані. На підтвердження факту укладення кредитного договору саме із відповідачем, позивачем до позовної заяви також було додано паспорт громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , а також знімок екрану з її зображенням із паспортом в руках. До вказаного договору також додана візуальна форма послідовності дій клієнта (а.с. 29), з якої вбачається, що при реєстрації та вході в Особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачем було використано фінансовий номер телефону [NUMBER] та електронну пошту [INFO] 17.11.2023 о 19.11:00 клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувалась в ІТС Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com та зайшла в особистий кабінет, в подальшому надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту, ознайомилася і підписала паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4227, ознайомилася з офертою Товариства, здійснила акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5580. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та позичальником [PERSON] в електронній формі знайшов своє підтвердження. Між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Після укладення кредитного договору на електронну пошту [INFO] позичальника [PERSON] було направлено лист-підтвердження по укладення договору та повідомлення про перерахування коштів найближчим часом (а.с. 103). Відповідно до п. 1 розділу 3 Договору, кредитодавець зобов`язався протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній у п. 2.1 Договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена у розділі 8 договору. На виконання умов укладеного кредитного договору, кредитодавцем надано позичальнику грошові кошти в розмірі 49 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] кредитних коштів двома платежами у розмірі 25 000,00 грн та 24 000,00 грн (разом 49 000,00 грн), що підтверджується довідками ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» (а.с. 28). Вищевказані довідки були надані позивачу на підтвердження успішності проведених операцій ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс», що надає посередницькі послуги на підставі Договору № 41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (а.с. 109-111) та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», і підтвердженням того, що платежі успішно проведені в системі операції: 17.11.2023 на номер картки [NUMBER] , банк картки отримувача MONOBANK, сума платежу 25 000,00 грн та 24 000,00 грн, призначення платежів: перерахунок коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно кредитного договору № 480834-КС-001 від 17.11.2023, без ПДВ. Грошові кошти у розмірі 49 000,00 грн (25 000,00 грн та 24 000,00 грн) зараховані 17.11.2023 року на рахунок [PERSON] , банківська картка № [NUMBER] , видана на її ім`я, що підтверджується випискою із АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про рух коштів по картці (а.с. 148, 150, 159). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитними договором вбачається, що станом на 26.05.2024 року у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість за Договором № 480834-КС-001 про надання кредиту в розмірі 212 814,48 грн, яка складається із: - 49 000,00 грн - заборгованість за кредитом; - 156 464,48 грн - заборгованість по відсотках; - 7 350,00 грн - заборгованість за комісією (а.с. 26-27). Наявний розмір заборгованості підтверджується також і довідкою по стан заборгованості наданою представником ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с. 11). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України в становлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Процентна ставка за кредитним договором, як його істотна умова, може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частини перша-третя статті 1056-1 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023. Позичальник, будучи обізнаним із умовами кредитування, серед іншого, погодився із розміром зниженої та стандартною відсоткової ставки (знижена процентна ставка за кредитом становить 1,15069995 %, стандартною процентна ставка за кредитом становить 2,00000000%), нарахованих у межах строку кредитування, що відповідає положенням статей 1048, 1056-1 ЦК України, за кожен день користування кредитом, застосованою, у зв`язку із порушенням графіку вчинення платежів. Погодивши таку фіксовану відсоткову ставку та умови її застосування, позичальник взяв на себе відповідні зобов`язання за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За частиною першою та другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, до ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію». Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційнокомунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору, згідно п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Важливо, щоб електронний договір містив усі істотні умови для відповідного виду договору, необхідно розуміти, в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з п. 6, 12 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Отже, із змісту вищеведених положень Закону випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). Правильно застосувавши норми матеріального права, слід дійти обґрунтованого висновку про те, що Кредитний договір підписаний Боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд по справі № 524/5556/19, що відображено в постанові від 12.01.2021 року (провадження № 61-16243св20). Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р. Спірний Договір було укладено в електронній формі, та прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частина 1 ст. 640 ЦК України визначає, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Статтями 641 та 642 ЦК України встановлено, що: - пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору; - пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття; - пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису; - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. - якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення. Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 22.07.2021 р. у справі № 911/2768/20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98645663) та від 30.06.2021 р. у справі № 910/3140/19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98140007). При цьому, невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи судом установлено, що між відповідачем та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» був укладений в електронній формі і підписаний електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора в особистому кабінеті на вебсайті Товариства, відправленого відповідачеві на її номер телефону, визначений нею як фінансовий, у відповідності до норм статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст. 207 Цивільного кодексу України, що доводить волевиявлення відповідача на укладання кредитного договору у такий спосіб та отримання нею кредитних коштів. У свою чергу, на виконання умов кредитного договору, кредитодавець надав позичальнику кредит на умовах і в порядку, передбаченому цим договором. Укладений між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] кредитний договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених цим договором. Надані стороною позивача в обґрунтування позовних вимог докази в своїй сукупності свідчать про про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання позичальником [PERSON] грошових коштів на погоджених нею умовах кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останньою свого обов`язку по своєчасному поверненню кредитних коштів. Посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду у постанові від 29 травня 2024 року у справі № 545/1750/21, провадження №61-1177св24, де судом зазначалося, що відсутність даних про однозначне використання боржником електронного підпису одноразовим ідентифікатором, як і відсутність доказів того, що саме боржнику надсилався такий ідентифікатор, відсутність даних про верифікацію боржника свідчить про те, що кредитний договір є нікчемним, не заслуговують на увагу, оскільки викладений у постанові Верховного Суду правовий висновок не підлягає застосування у данній справі (спір стосувався щодо визнання кредитного договору, укладеного між особою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» нікчемним, а також виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» таким, що не підлягає виконанню). Також твердження сторони відповідача про те, що [PERSON] не укладала кредитний договір, не підписувала його та не отримувала коштів, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, за результатами досліджень яких суд прийшов висновку про доведеність позивачем факту укладання кредитного договору та надання фінансовою компанією їй кредитних коштів. Окрім того, в заяві кредитного договору зазначено адресу позичальника [PERSON] , її паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, котрі належать останній, що є підтвердженням здійсненою нею процедурою ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» виконало свої обов`язки за Договором №480834-КС-001 про надання кредиту від 17.11.2023 року, у той час як відповідач у порушення вимог кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, кредитні кошти не повертала, що призвело до утворення заборгованості. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі, його неналежного виконання позичальником та розмір заборгованості заявленої до стягнення за кредитним договором. Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованості за кредитним договором у розмірі 212 814,48 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» необхідно стягнути сплачений, згідно платіжної інструкції № 3475 від 29 травня 2024 року, за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2553,77 грн

Outcome: approved