Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Мороко С.О. який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №578/2024-3416451 від 21.05.2024 року, звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 47,7 кв.м., житловою площею 19,6 кв.м що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку набувальної давності. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Рішенням Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області №5 від 23.12.1999 відповідно до п.20 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розглянувши відношення колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» від 16.11.1999 року №247, витяг з протоколу засідання правління КСПП «Дружба» від 31.07.1997 року №8 виконком міської ради вирішив видати ордер на право на заняття жилої площі працівнику КСПП «Дружба» [PERSON] на сім`ю із 4-х осіб: чоловік/дружина/син/дочка, двокімнату квартиру жилою площею 27,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Виконавчим комітетом Дружбівської міської ради 18.01.2000 року [PERSON] видано ордер на житлове приміщення, для сім`ї яка складається з чотирьох осіб, на право заняття житлового приміщення житловою площею 27,7 кв.м. по [ADDRESS] , склад сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] донька. Після смерті [INFO] [PERSON] , позивачка звернулась до приватного нотаріуса Оснач Ю.І. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок що знаходиться за адресою [ADDRESS] , проте 27.11.2018 року приватний нотаріус Оснач Ю.І. своєю постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії, з підстав відсутності набутого спадкодавцем права власності на зазначене майно. Позивачка зазначає, що з 31.01.2000 року зареєстрована та фактично проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , з того часу добросовісно безперервно користується цим житловим будинком садибного типу, доглядає за ним, утримує, постійно робить поточний та капітальний ремонт, регулярно сплачує комунальні послуги. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно крім позивача немає, син [PERSON] набувати право власності відмовляється. Представником відповідача відзив не подано. Позивачка та її представник адвокат Мороко С.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач, в особі секретаря Дружбівської міськоїради Шосткинського району Сумської областіу судове засідання не з`явився, до суду скерована заява, про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] який є сином позивачки, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вважав за можливе задовольнити позовні вимоги позивачки. Процесуальні дії у справі. Ямпільський районний суд Сумської області своєю ухвалою від 26.07.2024 відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання на 27.08.2024. (а.с.45). Розгляд справи було знято з розгляду 27.08.2024 року у зв`язку із відсутністю електропостачання в приміщенні суду (а.с.58-59). Ухвалою суду від 30.09.2024 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду на 29.10.2024 (а.с.69). З`ясувавши обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо який є у справі, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити повністю. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. З матеріалів справи встановлено, що позивачка [PERSON] народилась [INFO] в м.Дружба Ямпільського району Сумської області, значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , з 31.01.2000 року (а.с.7), відповідно до довідки від 29.02.2024 року №59185003141207 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактична адреса місця проживання [PERSON] є [ADDRESS] . (а.с.8). Згідно із відмітки в паспорті громадянки України [PERSON] [INFO] , вона зареєструвала 27.05.1989 року шлюбу з [PERSON] 1966 року народження (а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2011 року встановлено що [PERSON] помер [INFO] у віці 44 років, про що в книзі реєстрації смертей 07.02.2011 року зроблено відповідний актовий запис №14 (а.с.41). Згідно із копії свідоцтва про народження [NUMBER] актовий запис № 15, виданого 23 березня 1990 року (запис зроблено російською мовою) установлено, що « [PERSON] » народився в «г.Дружба Ямпольского района Сумской области», батьком останнього зазначено (запис зроблено російською мовою) « [PERSON] », мати « [PERSON] » (а.с.38). Із долученої до матеріалів справи копії рішення №5 від 23.12.1999 року «Про видачу ордера на право заняття жилої площі по пр.Молодіжному 2, [PERSON] » відповідно до п.20 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розглянувши відношення колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» від 16.11.1999 року №247, витяг з протоколу засідання правління КСПП «Дружба» від 31.07.1997 року №8 виконком міської ради вирішив видати ордер на право на заняття жилої площі працівнику КСПП «Дружба» [PERSON] на сім`ю із 4-х осіб: чоловік/дружина/син/дочка, двохкімнатну квартиру жилою площею 27,7 м.кв. за адресою: [ADDRESS] . (а.с.9) Відповідно до копії «ордера на жилое помещение №420» від 18 січня 2000 року (мовою оригінала), який видано [PERSON] , убачається що [PERSON] надано право на вселення у надане житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення №5 від 23.12.1999 року, складом сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] донька. (а.с.10). Відповідно до довідки на нерухоме майно №21 від 25.04.2024 року виданої комунальним підприємством «Глухівське бюро технічної інвентаризації» убачається, що за даними зазначеного підприємства, станом на 31.12.2012 в КП Глухівське БТІ, нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] право власності в КП Глухівське БТІ, не зареєстровано (а.с.19). Згідно із довідки Дружбівської міської ради Шосткинського району Сумської області № 04-05/1620 від 07.05.2024 року виконком Дружбівської міської ради повідомляє що міською радою погосподарський облік житлових будинків які розташовані на території м.Дружба у період до 05.08.1992 року не вівся (а.с.20) а земельна ділянка яка розташована за адресою [ADDRESS] , знаходиться у комунальній власності Дружбівської міської ради. (а.с.21). До матеріалів справи долучено копію «карточки прописки» (мовою оригінала) відповідно до якої, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із дітьми: [PERSON] 1991 року народження, [PERSON] , 1990 року народження, наймачем житла значиться [PERSON] [INFO] (34-36). Згідно з технічного паспорту на житловий будинок, по [ADDRESS] ,\~розташований будинок\~садибного типу,\~збудований в\~1976\~році,\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~за звітом\~про оцінку\~майна житловий\~будинок \~площею 47,7\~м.кв.\~має вартість\~118760,00\~грн. (а.с.12-16зв.) Відповідно до\~звіту про\~оцінку майна\~який зроблено\~на замовлення\~ [PERSON] ,\~станом на\~31.05.2024\~року,\~ринкова вартість житлового будинку садибного типу загальною площею 47,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 118760,00 грн (а.с.16). Згідно з\~копії постанови\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії\~№ 77/02-31\~від 07.05.2024\~складеної приватним\~нотаріусом Оснач\~Ю.І.,\~спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] який помер [INFO] (спадкова справа № 256/2018), у зв`язку із тим, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано за [PERSON] , та останній не набув права власності на зазначене нерухоме майно. (а.с.17-17зв.) Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Так, згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Отже, задоволення вимог про визнання права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Суд звертає увагу на те, що за змістом ст. 344 ЦК України набуття права власності на майно за набувальною давністю можливе за умови заволодіння майном без наявності відповідної правової підстави (договір оренди, позички, інші підстави для користування вказаним майном (наприклад, ордер про вселення, реєстрація місця проживання спеціально уповноваженими органами тощо). Разом з тим, за обставинами цієї справи місце проживання позивачки зареєстроване в будинку номер два за адресою [ADDRESS] з 31.01.2000 року. За таких обставин, виключається кваліфікація правовідносин в даній справі на підставі положень ст. 344 ЦК України. Крім того позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається що позивачка була вселена у спірний будинок як дружина [PERSON] , а після смерті чоловіка [INFO] , [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса в порядку визначеному ЦК України із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується заведеною спадковою справою № 256/2018, та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, суд належним чином оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачкою [PERSON] не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, остання не є добросовісним набувачем спірного житлового будинку, оскільки вона увесь час знала про те кому і на якій підставі був наданий у користування житловий будинок, а відкритість і безперервність користування спірним майном не є достатніми підставами для набуття права власності на нього за правилами статті 344 ЦК України.

Outcome: dismissed