Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з додатковою відповідальністю "Стахова група "Оберіг" (далі - позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] \~(далі\~-\~відповідач)\~про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 11 березня 2023 року в м. Києві на вул. Дніпровська Набережна сталася ДТП за участі автомобіля "Daewoo Lanos" д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "PEUGEOT 301" д.н.з [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. У судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП. Таким чином було встановлено факт, що відповідач під час настання ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Daewoo Lanos" д.н.з [NUMBER] (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ "СГ "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-212747064. Відповідно до ремонтної калькуляції від 29 березня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "PEUGEOT 301" д.н.з [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 61592,22 грн. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 19 квітня 2023 року між потерпілою особою та ТДВ "СГ "Оберіг" було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2500,00 грн.) в сумі 50000 грн. 25 квітня 2023 року ТДВ "СГ "Оберіг" здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 50000 грн. Враховуючи винність відповідача у настанні ДТП, а також здійснення виплати страхового відшкодування ТДВ "СГ "Оберіг" отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. 18 березня 2024 року відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання позову відповідач не сплатив кошти позивачу. Розрахунок штрафних санкцій за період з 28 березня 2024 по 13 травня 2024 року: розмір основного боргу- 50000 грн., інфляційні втрати 100 грн., пеня 1812,84 грн., три відсотки річних 192,62 грн. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 52105,46 грн., суму сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 15 липня 2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 26 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове\~засідання сторони\~не з`явилися.\~Представник позивчача\~подав до\~суду заяву\~в якій\~просив розгляд\~справи проводити\~у відсутність\~представника позивача,\~не заперечував\~проти винесення\~заочного рішення,\~позов просив\~задовольнити. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав. Поштове відправлення з копією ухвали суду та позовною заявою і доданими до неї документами, що надсилалося на адресу його реєстрації, повернулося без вручення. За таких обставин відповідач викликався до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак до суду не прибув. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Виходячи з викладеного, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 11 березня 2023 року в м. Києві на вул. Дніпровська Набережна сталася ДТП за участі автомобіля "Daewoo Lanos" д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля "PEUGEOT 301" д.н.з [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Відповідно до копії постанови Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/5029/23 від 04 травня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова суду набрала законної сили 08 серпня 2023 року (а.с. 8-9). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Daewoo Lanos" д.н.з [NUMBER] (відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ "СГ "Оберіг" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-212747064 (а.с.7). Згідно з ремонтною калькуляцією від 29 березня 2023 року №42018 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "PEUGEOT 301" д.н.з [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування ПДВ, склала 61592,22 грн (а.с. 14-15). 19 квітня 2023 року ТДВ "СГ "Оберіг" отримало заяву [PERSON] про виплату страхового відшкодування (а.с. 16). 25 квітня 2023 року ТДВ "СГ "Оберіг" страховим актом №42018/1 затвердило розрахунок страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. (а.с. 16 на звороті). 25 квітня 2023 року ТДВ "СГ "Оберіг" виплатило [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акту від 25 квітня 2023 року №42018/1 в сумі 50000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №18065 (а.с. 17). 14 березня 2023 року ТДВ "СГ "Оберіг" направило відповідачу вимогу про виплату грошових коштів, що підтверджується списком № 1803 групових відправлень та роздруківкою поштового відстеження, відповідно до якого відправлення вручено особисто (а.с. 18, 19, 20). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.п. а) п.п. 38.1.1. п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що позивач в повному обсязі виплатив потерпілій [PERSON] страхове відшкодування згідно страхового акта №42018/1 від 25 квітня 2023 року в сумі 50000 грн. за пошкодження належного їй на праві власності автомобіля "PEUGEOT 301", який отримав механічні пошкодження в ДТП, яка сталась за участю та з вини відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає, шо позивач обґрунтовано вимагає сплати відповідачем страхового відшкодування в межах фактичних затрат в сумі 50000 грн. В частині вимог щодо стягнення 3 % річних, інфляційних суд зазначає наступне. Приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України передбачено, що у випадку, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а правовідносини з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням. Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з яким погоджується суд, з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у сумі 192,62 грн. та інфляційні втрати у сумі 100 грн. В частині вимог щодо стягнення пені суд зазначає наступне. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Натомість, суд не може погодитись із нарахуванням представниками позивача відповідачу боргу з пені в сумі 1812,84 грн., за період з 28 березня 2023 року по 13 травня 2024 року включно, оскільки положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Цивільного кодексу України та умовами договору страхування, укладеного між сторонами, не передбачено право страховика нараховувати страхувальнику пеню за порушення строків виплати в порядку регресу страхової суми, оскільки за п. 36.5 ст. 36 Закону право на отримання пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення їй виплати страхового відшкодування з вини страховика має саме особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, а не страховик. За вказаних обставин суд вважає вимогу позивача зі стягнення пені в розмірі 1812,84 грн. необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~З огляду на часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості, а саме у розмірі 50292,62 гривень, що становить 96,52% (50292,62 / 52105,46 х 100) від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2338,10 гривень (2422,40 / 100 х 96,52). Що стосується судових витрат на правову допомогу у розмірі 7300 гривень, суд зазначає наступне. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Судом встановлено, що 06 травня 2024 року між ТДВ "СГ "Оберіг" та адвокатом Стецюра О. В. був укладений договір про надання професійної правничої допомоги №42018/1. Надано акт прийому передачі наданих послуг до договору, відповідно до якого адвокатом Стецюра О.Ю. надано наступну правову допомогу: ознайомлення та аналіз документів страхової справи 1 год. вартістю 1460 грн.; надання клієнту консультацій з правових питань 0,5 год. вартістю 730 грн., складання позовної заяви 3 год. вартістю 4380 грн., підготовка додатків, направлення документів до суду 0,5 год. вартістю 730,00 грн. Пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На думку суду, понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 7300 грн. є неспівмірними ціні позову, складності вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). З огляду на викладене, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 3000 грн. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). На підставі викладеного вище,

Outcome: partial