Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Енергодарської міської ради, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування на майно померлої [PERSON] на 1/3 частки квартири [ADDRESS] у рівних частках та на депозитний рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що знаходиться у АТ «Ощадбанк». В обґрунтування позову зазначили, що вони є внутрішньо переміщеними особами. Є співвласниками квартири [ADDRESS] - по 1/3 частці. Співвласником іншої 1/3 частки вказаної квартири була [PERSON] , яка є дружиною позивача [PERSON] та матір`ю позивачки [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . На ім`я [PERSON] у АТ «Ощадбанк» відкрито депозитний рахунок № [NUMBER] , на якому знаходиться 35\~000 гривень. Позивачі виїхали з міста Енергодар за кордон і не мали можливості звернутися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. У позивачів наявні лише копії правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки їх оригінали залишилися на тимчасово окупованій території України. Позивачі звернутися із заявами про прийняття спадщини до Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.02.2024 позивачам відмовлено в оформлені спадкових прав. Відповідно до Звіту про проведення незалежної оцінки вартості 1/3 частки квартири, її вартість складає 119\~680 гривень. Представник відповідача відзив на позов не подав. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 06.05.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання, витребувано у АТ «Ощадбанк» інформацію про наявність депозитного рахунку на ім`я [PERSON] та суму коштів на вказаному депозитному рахунку. Витребувані докази подані суду 23.05.2024. Ухвалою про заміну неналежного відповідача від 27.05.2024 задоволене клопотання представника позивачки адвоката Бондаренка С.Г. про заміну первісного відповідача належним відповідачем, замінено первісного відповідача Енергодарську міську територіальну громаду Василівського району Запорізької області належним відповідачем Енергодарською міською радою. Ухвалою про призначення судового розгляду від 19.06.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою про витребування доказів від 16.09.2024 задоволене клопотання представника позивачки адвоката Бондаренка С.Г. про витребування доказів та витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] , у Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області копію Спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Витребувані докази подані суду 08.10.2024 та 15.10.2024. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Представник позивачки [PERSON] адвокат Бондаренко С.Г. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Проти заочного вирішення справи не заперечував. Представник відповідача Енергодарської міської ради адвокат Вишнякова І.О., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась. Подала заяву про відкладення розгляду справи, оскільки ознайомилась з матеріалами справи та отримала копію позовної заяви з додатками 04.11.2024, у зв`язку з чим для формування правової позиції їй необхідний час. Суд не визнає вказану обставину поважною причиною неявки в судове засідання, оскільки представник відповідача подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи майже місяць тому - 10.10.2024 і у неї було вдосталь часу для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки правової позиції заздалегідь, проте вона скористалась своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи лише напередодні судового засідання. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив не подав, а позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа державний нотаріус Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Представник третьої особи АТ «Ощадбанк» в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.04.2022. На час смерті [PERSON] була власником 1/3 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.10.2003 № 1805837. Іншими співвласниками квартири є позивачі [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується вказаним витягом та свідоцтвом про права власності на житло № [NUMBER] від 18.01.1994. Відповідно до листа АТ «Ощадбанк» від 17.05.2024 № 46/12-11/59579/2024/Бг «Щодо розгляду ухвали» та доданих до нього документів у відділенні банку на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] (840), фактичний залишок по вкладу № 19712277009 від 11.02.2021 складає 1\~177,38 гривень. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшло право власності на 1/3 частку спірної квартири та депозит, відкритий в АТ «Ощадбанк». Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є донькою спадкодавця [PERSON] , а позивач [PERSON] її чоловіком, а отже є її спадкоємцями за законом першої черги. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] від 16.12.2023, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2008, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 25.09.2024 № 00047148767 та відповідною відміткою у паспорті [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). У визначений строк позивачі заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] , не подали, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 09.10.2024 № 78663448. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, що передбачено в частині третій статті 1268 ЦК України. Суд встановив, що на час відкриття спадщини, а саме 25.04.2022 позивачі постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] у м. Рені Ізмаїльського району Одеської області після залишення тимчасово окупованої Російською Федерацією території м. Енергодара Василівського району Запорізької області, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, свідоцтвом про смерть від 27.04.2022. Таким чином позивачі прийняли спадщину за законом, відкриту після смерті спадкодавця [PERSON] в порядку, визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, що передбачено частиною першою статті 1297 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України. Відповідно до пункту 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок № 296/5), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 29.02.2024 державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області Букатич К.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Державним нотаріусом відмовлено [PERSON] \~та [PERSON] \~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законому зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право [PERSON] на спадкове майно. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Суд дійшов висновку, що позов в частині визнання за кожним позивачем права власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Заповіт, складений після того, як було зроблене розпорядження банку (фінансовій установі), повністю або частково скасовує його, якщо у заповіті змінено особу, до якої має перейти право на вклад, або якщо заповіт стосується усього майна спадкодавця. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів. Вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; Тобто ЦК України передбачає спадкування спадкоємцем вкладу у банку, а не депозитного рахунку, про що просили позивачі у позові. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Обраний позивачами спосіб захисту у виді визнання права власності на депозитний рахунок в порядку спадкування не відповідає вимогам закону, а саме статті 1228 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Outcome: partial