Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

В серпні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до закінчення нею навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач, який є її рідним батьком, сплачував аліменти на її утримання до досягнення 18 років. 17.07.2024 їй виповнилось 18 років, стягнення аліментів було припинено. На теперішній час вона продовжує навчання у Кам`янському фаховому коледжі фізичного виховання за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр», є студенткою третього курсу, навчається на бюджетній основі, отримує стипендію в розмірі 1510 грн, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2025 року. Відповідач працює та отримує щомісячну заробітну плату, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на її утримання під час навчання. Ухвалою судді від 11 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якому просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подавав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи вказані факти, суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31 липня 2006 року. Згідно довідки в.о. директора Кам`янського фахового коледжу фізичного виховання №34/24 від 31.07.2024, [PERSON] є студенткою третього курсу Кам`янського фахового коледжу фізичного виховання за освітньо-професійним ступенем «Фаховий молодший бакалавр», навчається на бюджетній основі, отримує стипендію в розмірі 1510 грн, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2025 року. У відповідності до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до роз`яснень викладених у п.20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошові сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 СК України. Відповідно до ст.183СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи обставини справи, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на період навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду із позовом, а саме 14 серпня 2024 року та до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст.141 ЦПК України\~судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved