Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням в сумі 24538,67 гривень посилаючись на обставини та факти, що в ній викладені. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Захарчук Ю.В. позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Подали відповідь на відзив. Представник відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвокат Крива І.І. подала відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши позивача [PERSON] та його представник адвокат Захарчука Ю.В., представника відповідачів [PERSON] , [PERSON] адвоката Криву І.І., дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Позивач [PERSON] з 06 листопада 1982 року перебував в шлюбі з відповідачкою [PERSON] . Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2004 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі у них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідними свідоцтвами про народженнями. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2016 року (справа №608/14/16-ц) вирішено стягувати з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі по 500 гривень із кожного щомісяця, починаючи з 26 грудня 2015 року, і до зміни майнового стану сторін. 23 вересня 2020 року рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області (суддя Квятковська Л.Й.) встановлено ряд фактів, які не підлягають подальшому доказуванню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше встановлено законом. Аналізуючи обставини, встановлені рішеннями судів у цивільних справах, що набрали законної сили, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини, суд приходить до висновку, що відповідачі по справі на підставі вимог, встановлених законом, та ухвалених рішень, сплачують аліменти на користь позивача у справі. Вищенаведеним рішенням суду та рішеннями судів, які прийняті за позовними заявами позивача раніше встановлено наступні факти та обставини: «В 2003 році [PERSON] захворів і в 2006 році йому надано третю групу інвалідності загального захворювання. Після тривалого лікування з 25 серпня 2016 року йому надано другу групу інвалідності загального захворювання довічно (пожиттєво), що стверджується і пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 25.08.2016 року виданим на ім`я [PERSON] , [INFO] . Виходячи із наданої позивачем [PERSON] медичної документації, останньому встановлено основний діагноз із яким пов`язана інвалідність: гостро-езофаральна рефлюксна хвороба. Рубцева структура н/3 стравоходу. Згідно висновку\~магнітно-резонансної\~томографії поперекового\~відділу хребта\~від 30.07.2019\~року виявлені\~МР-ознаки\~остеохондрозу,\~деформуючого спондильозу та\~сегментарного спондилоартрозу\~в сегменті\~L4\~-\~S1,\~нерівномірні звуження\~між хребцевих отворів та мінімальні компремації відповідних корінців спинномозкових нервів зліва. Протрузії між хребцевих дисків L1 - S1. Ретролістез Іст. Тіл L1, Д2 та антелістез Іст тіл L4, L5 хребців. Вогнищевий остеопороз. Епідуральний ліпоматоз. Відповідно до магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 30.07.2019 року виявлені дегенеративно-дистрофічні зміни ГВХ у остеохондрозу, сегментарного деформуючого спондильозу Тh6-Th12 та спондилоартрозу з мінімальними протрузіями між хребцевих дисків Тh5-Тh8, клиновидними деформаціями тіл Тh6-Тh11 хребців. У висновку протоколу обстеження органів черевної порожнини від 18.06.2019 року зазначено: гемангіома печінки, гепатоптоз: дифузні зміни підшлункової залози, сечовий діатез, двобічний нефроптоз І ст., кіста лівої нирки. Відповідно до консультативного висновку від 15.05.2019 року позивачу було здійснено бужування стравоходу. Згідно заключення ЛКК №4/70 від 03.02.2020 року було встановлено та не потребує додаткового доказування, що позивач [PERSON] «за станом здоров`я потребує тривалого та дороговартісного лікування.» Позивачем [PERSON] надано суду докази того, що витрати затрачені ним на діагностику (ліпідограма, ультразвукова) були необхідні для подальшого проведення хірургічної операції на простату. Як наслідок, така операція була проведена в приватній лікарні м. Івано-Франківська, оскільки ця лікарня спеціалізується на проведеннях саме вказаних хірургічних операцій. Що стосується добудови, яку почав проводити в 2022 році позивач [PERSON] , то вказана добудова санвузла при його групі інвалідності та проведеній операції на простаті є життєво - необхідними зручностями для нього, і не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, як обставина, що сама по собі не виключає обов`язку дітей брати участь у додаткових витратах на батька, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Крім того, з доказів та фактів, які були встановлені попередніми рішеннями судів вбачається: «У відповіді №31 від 27 лютого 2020 року на заяву про надання персональних даних, Ягільницька сільська рада повідомила суд, що [PERSON] , [INFO] , не зареєстрований і не проживає в с. Ягільниця Чортківського району Тернопільської області. У відзиві на позов представник відповідачів вказала адресу [PERSON] [ADDRESS] . З інформації адміністрації Держприкордонслужби України 0.184-12853/0/15-20-Вих від 23.04.2020 року [PERSON] здійснив виїзд з території України 14.10.2015 року. Інформації про повернення немає. У відповіді №30 від 27 лютого 2020 року на заяву про надання персональних даних, Ягільницька сільська рада повідомила суд, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в житловому будинку по [ADDRESS] . На даний час місце перебування його невідоме. З інформації адміністрації Держприкордонслужби України 0.184-12853/0/15-20-Вих від 23.04.2020 року [PERSON] здійснив виїзд з території України 02.02.2017 року. Інформації про в`їзд (повернення) немає. (вказані факти встановлені попередніми рішеннями суду, які набрали законної сили). (вказані факти встановлені попередніми рішеннями суду, які набрали законної сили).» Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Виходячи із змісту ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, II чи III групи. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] , який досяг загального пенсійного віку, є інвалідом II групи загального захворювання і є непрацездатною особою. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка, син, крім сплати аліментів, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (ст. 203 СК). Разом з\~тим,\~ч.\~1\~ст.\~204\~СК України\~передбачено,\~що дочка,\~син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Отже, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Згідно з ч. ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідачі по справі - сини позивача є працездатними особами. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тривалий час перебувають із сім`ями за кордоном на заробітках, [PERSON] - у Великобританії з 2015 року, а [PERSON] із сім`єю на роботі у Бельгії. Зазначені обставини визнані стороною відповідачів, хоч доказів про те, що вони офіційно працевлаштовані, немає. Твердження представників відповідачів адвоката, що останні не мають постійного заробітку в Україні, і змушені виїхати за її межі, щоб забезпечити свої сім`ї, та те, що в них на утриманні перебувають неповнолітні діти та дружини, які не працюють, оскільки змушені здійснювати догляд за дітьми, не можуть бути прийняті судом, як підстави для звільнення від обов`язку брати участь у додаткових витратах на батька, який потребує матеріальної допомоги у зв`язку з інвалідністю, оскільки сам по собі факт довготривалого перебування синів з сім`ями за кордоном свідчить про те, що їх матеріальне становище є таким, що забезпечує належний рівень проживання їх та їх сімей за кордоном, в іншому випадку, вони б були вимушені повернутись в Україну. Крім того, ні відповідачами, ні ї представником не надано суду належних та допустимих доказів того, що вони стали непрацездатними, чи знаходяться в скрутному матеріальному становищі, суду не подано. Суд вважає, що надані позивачем [PERSON] докази доводять необхідність проведених йому діагностики, операційного втручання та придбання медичних препаратів, в тому числі без рецепту лікаря, оскільки вони є у вільному продажі аптек без рецептів. Проаналізувавши подані\~позивачем [PERSON] \~медичні документи\~з прописаними\~медичними \~препаратами,\~які перелічені\~вище,\~та витрачені\~кошти на\~лікування,\~судом було\~встановлено,\~що \~витрати на\~лікування за\~2022\~рік (\~з 17\~січня 2022\~року по\~25\~січня 2022\~року)\~становили 24538,\~67\~гривень,\~які слід\~стягнути з\~відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] \~ порівну,\~задоволивши позов. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в справі слід віднести за рахунок відповідачів.

Outcome: approved