Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Представниця позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 01.11.2008 року між сторонами зареєстровано шлюб. Останнім часом шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони втрати почуття любові та поваги один до одного, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.08.2024 року вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії [NUMBER] від 17.01.2023, [PERSON] , 01.11.2008 р. уклала шлюб із [PERSON] , про що Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, було внесено актовий запис №576. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З доводів позивачки, викладених у позовній заяві, випливає, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони втратили почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Подальше спільне життя і збереженням шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. На спростування вказаних обставин відповідач протягом тривалого часу судового провадження належних та допустимих доказів або заперечень до суду не надав. Зважаючи на викладене, а також враховуючи положення\~ст. 24 СК України, згідно яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім`ї виключається, тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Позивач у позовній заяві зазначила, що відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вона не заявляє до стягнення судові витрати, які нею понесені, тому з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн стягненню не підлягає.

Outcome: approved