Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою, відповідно до якої просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50\~% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з часу звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідачки витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу у розмірі 5\~000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішеннням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 29 квітня 2021 р. розірвано. Від шлюбу з відповідачкою мають двох спільних дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 25 вересня 2009 р. про народження [PERSON] [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , разом з батьком, тобто позивачем по справі. На підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду №\~398/2507/22 відповідно до виконавчого провадження № 699938925 від 07.11.2022, на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини [PERSON] з позивача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 05.08.2022 та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, з 15.07.2024 і по теперішній час їхня спільна донька [PERSON] проживає разом з позивачем, в будинку його батьків за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на його повному утриманні і він самостійно виховує доньку. В підтвердження цього надає довідку №\~473/08.1-07 від 15.07.2024, видану Виконавчим комітетом Пантаївської селищної ради Олександрійського району, про те, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , фактично проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином на даний час обоє спільних з відповідачкою дітей проживають з позивачем та знаходяться на повному його матеріальному утриманні. Відповідачка [PERSON] , мати дитини, разом з позивачем та дитиною не проживає, матеріальні витрати по утриманню дитини не несе, але регулярно отримує аліменти як відрахування з заробітної плати, і користується ними на власний розсуд, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою про припинення стягнення аліментів на утримання доньки. Ухвалою судуі від 26.09.2024 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. 11.10.2024 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка зазначила, що свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що їх неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , яка мешкала з нею, з 15.07.2024 року змінила місце проживання та з того часу проживає з позивачем. Ці обставини відповідають дійсності, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині звільнення позивача від сплати аліментів на її користь на утримання доньки, починаючи з 13.09.2024, визнає в повному обсязі. Що ж до стягнення аліментів з неї на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, доходу, щомісячно, то в цій частині позовні вимоги відповідачка визнала частково. Зазначає, що в даний час з позивачем проживають обоє їх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду в справі № 398/1064/21 від 03.06.2022 з неї вже стягуються аліменти на користь позивача на утриманн їхнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50\~% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку. Даний факт підтверджується копією виконавчого листа, що долучений позивачем, позову та копією постанови від 26.07.2022 про відкриття виконавчого проваджені копія якої додається до відзиву. Аліменти нею сплачуються, заборгованість відсутя. Належна сплата аліментів підтверджується розрахунковими листами, які додаються. Вважає, що ця обставина має враховуватися при визначення розміру аліментів, що мають стягуватися з неї на утримання доньки. Фактично, отримувачем аліментів на обох дітей буде саме позивач, який і буде здійснювати їх цільове використання на потреби дітей. Не заперечуючи свого обов`язку щодо утримання дітей, вважає, що з неї мають стягуватися аліменти, сумарна частка яких становитиме 1/3 від її заробітку (доходу). Такий підхід відповідатиме нормам законодавства і дасть можливість приймати участь також і в додаткових витратах на дітей. В разі ж задоволення судом позовних вимог позивача, сумарна частка, що стягуватиметься з неї на утримання двох дітей, становитиме 1/2 частку від заробітку, що буде надмірним тягарем. Тож вважає, що позовна вимога про стягнення з неї аліментів на утримання доньки має бути задоволена частково, шляхом стягнення з неї аліментів на утримання доньки в розмірі 1/12. В такому випадку сумарна частка аліментів на двох дітей, що стягуватиметься на користь позивача становитиме 1/3 (1/4 +1/12= 1/3). Згідно довідки про заробітну плату, яка додається, її середній заробіток становить 18\~669\~грн, 1/3 частка в грошовому виразі становитиме 6223 грн. Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей, та відповідну участь позивача, такий розмір аліментів в повному обсязі забезпечуватиме потреби дітей. Вважає, що в неї залишатимуться кошти на оплату комунальних послуг, власне утримання та можливість участі в додаткових витратах. Що ж до стягнення з неї витрат на правничу допомогу, зазначає, що з часу зміни донькою місця проживання, вона пропонувала позивачу вирішити питання утримання дітей в позасудовому порядку та повідомляла його про свою готовність написати відповідну заяву за місцем роботи про відрахування з неї аліментів в розмірі 1/3 частки на утримання двох дітей. Однак, позивач категорично відмовився від позасудового врегулювання спору. До того ж вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу не відповідає складності справи та витраченому адвокатом часу. Зазначає, що дана справа не відноситься до категорії справ великої складності, не потребувала значного часу адвокатів для підготовки та участі у даній справі, оскільки не була перезавантажена великою кількістю документів, математичних розрахунків тощо. В справі не призначалися експертизи, допити свідків. Враховуючи незначну складність справи, відмову позивача від добровільного врегулювання спору в позасудовому порядку, вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн є надмірними та вважає, що розмір компенсації має бути зменшено до 1500 грн. Відповідчка просить позовні вимоги позивача задовольнити частково, звільнити позивача від сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] , починаючи з 13.09.2024, стягнути з неї аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/12 частки від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.09.2024 і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно свідоцтва серія [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . На підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду від 02.09.2022 №\~398/2507/22 відповідно до виконавчого провадження № 69938925 на користь відповідачки [PERSON] на утримання дочки [PERSON] з позивача [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.08.2022 та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі виконавчого листа Олександрійського міськрайонного суду від 18.07.2022 № 398/1064/21 відповідно до виконавчого провадження № 69496667, на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з відповідачки [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку(доходу) щомісячно починаючи з 21.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.04.2021 у справі № 398/1063/21 шлюб, який було зареєстровано між сторонами 08.02.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, розірвано. Згідно довідки Виконавчого комітету Пантаївської селищної ради Олександрійського району №\~473/08.1-07 від 15.07.2024, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , яка проживає без реєстрації. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу вказаних статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та не вказує на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Суд встановив, що з липня 2024 року неповнолітня [PERSON] не проживає з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Встановлено, що неповнолітня дочка проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, що відповідачка не заперечує, тобто змінилися обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідачки. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідачки аліментів на утримання дочки, які стягуються на підставі судового наказу від 02.09.2022, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 16.09.2024. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з частиною 5 вказаної статті той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто в даному випадку з 16.09.2024. Відповідно до ч.\~2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідачка позов частково визнала, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач не обґрунтував підстав стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки. Враховуючи, що відповідачка сплачує аліменти на користь позивача на утримання їх спільного сина [PERSON] , [INFO] , на підставі виконавчого листа №\~398/1064/21 від 18.07.2022, який проживає з позивачем, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/12 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 16.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Сумарно на двоїх дітей відповідачка буде сплачувати 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), що відповідає вимогам ст. 183 СК України. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Також позивач просить стягнути з відповідачки витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5\~000 грн, надані адвокатом Швецом С.\~В. Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком, до складу вартості винагороди за правову допомогу входить попередня оплата професійної правничої допомоги у сумі 3000 грн (первинна юридична консультація, конфіденційна зустріч з клієнтом, вивчення документів, вироблення правової позиції позивача, збір письмових доказів для складання позову, складання позовної заяви), участь адвоката у перших двох судових засіданнях у сумі 2000 грн. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч.3 ст. 141 ЦПК України). В силу вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial