Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

07.06.2024 АТ "Акцент-Банк" звернулось до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором б/н від 03.06.2019 у розмірі 135 713 грн 43 к., а також понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 03.06.2019 [PERSON] , приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ "А-Банк" відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку, так відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну карту. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2 - 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https//a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. АТ "А-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а відповідно зобов`язання за вказаним договором не виконав. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно пункту 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 23.05.2024 має заборгованість у розмірі 135 713 грн 43 к., яка складається з наступного: - 77 777 грн 26 к. - заборгованість за кредитом; - 57 936 грн 17 к. - заборгованість по відсоткам; 00 грн 00 к.- штрафи. При укладанні договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору, але відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням прав АТ "А-Банк". Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08 липня 2024 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 22.07.2024. 22.07.2024 за клопотанням відповідача судове засідання відкладено до 06.08.2024. 31.07.2024 до канцелярії суду, через систему "Електронний суд" від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого останні просив відмовити в задоволенні позовних вимог АТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості. На обґрунтування відзиву зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими такими, що непідтверджені належними та допустимими доказами, а арифметичні розрахунки будуються на припущеннях. Так, Анкета-заява підписана 13.02.2019 не містить істотних умов кредитного договору, а відсотки на які посилається позивач не були узгоджені сторонами та ставка відсотків, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем змінювалася. Крім того, Анкета- заява підписана [PERSON] 13.02.2019, а паспорт споживчого кредиту підписаний тільки 03.06.2019, з чого вбачається що паспорт споживчого кредиту був виданий для підписання відповідачу після підписання анкети-заяви, яку позивач вважає кредитним договором, що є порушенням правил видачі споживчих кредитів. Також щодо підписання 03.06.2019 Паспорту споживчого кредиту зазначив, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 провадження №61-14545сво20, що Паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частиною Кредитного договору. Крім того вважає, що позивач навмисно вві його в оману не надавши в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору. Крім того, заперечив розрахунок наданий позивачем та зазначив, що додатково ним буде надано власний розрахунок заборгованості за вказаними правовідносинами (а.с. 135-154). 06.08.2024 у зв`язку надходженням відзиву та забезпеченням позивача процесуальним правом на надання відповіді на відзив, судове засідання відкладено до 30.09.2024. 30.09.2024 у зв`язку з неявкою учасників судове засідання відкладено до 31.10.2024. 25.10.2024 до канцелярії суду, через систему "Електронний суд" від представника відповідача [PERSON] - адвоката Глєбова ГВ. надійшли розрахунки щодо суми заборгованості за кредитом, відповідно до яких, останній зазначив, що стороною відповідача проведено власні розрахунки заборгованості за наданим кредитом, розрахунки проведені на підставі виписки по картковому рахунку, оскільки відповідач зазначає, що відсотки за користування кредитом не були узгоджені сторонами, а отже і нараховані не правомірно, разом з тим, з його рахунку банком в рахунок погашення заборгованості автоматично списувалися різні суми коштів (списання відсотків за використання кредитного ліміту) на загальну суму 123 001 грн 37 к., з яких 65 065 грн 20 к. позивачем зараховані, як сплачені відсотки, а 57 936 грн 17 к.- не сплачена сума відсотків. Враховуючи викладене відповідач вважав, що безпідставно списані грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за відостками повинні бути зараховані в тіло кредиту, а тому заборгованість за наданим кредитом складає 12 712 грн 06 к. (77 777,26-65065,2) (а.с.170-182). 31.10.2024 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] , одночасно з позовною заявою подала клопотання про судовий розгляд справи за відсутності представника позивача. Своїм процесуальним правом на подання відповіді на відзив сторона позивача не скористалася. Представник позивача [PERSON] - адвокат Глєбов Г.В. до канцелярії суду скерував заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника на підставі поданого відзиву на позовну заяву та розрахунку заборгованості наданого стороною відповідача, позовні вимоги визнали частково в сумі 12 712 грн 06 к. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, відзиву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] , [INFO] з метою отримання кредитної картки заповнено та підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в "А-Банк" (а.с. 11). Матеріали справи містять виписку з особового рахунку кредитної карти відповідача [PERSON] (Виписка по картці), з якої вбачається рух коштів за виданою кредитною карткою (а.с. 13-30). Відповідно до Довідки за картками, [PERSON] було відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до грудня 2024 року (а.с. 32). Згідно із Довідки за лімітами [PERSON] за кредитним договором б/н від 03.06.2019 видавалась карта на якій був встановлений кредитний ліміт у розмірі 500 грн., та який в період з 03.06.2019 по 23.05.2024 неодноразово збільшувався та зменшувався, в тому числі за ініціативою банку, в останнє до 77 800 грн. (а.с. 31). Також в матеріалах справи наявний витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів, які не підписані відповідачем (а.с. 41 зворот). В матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", який підписаний відповідачем [PERSON] шляхом введення одноразового ідентифікатора (підписання електронним підписом) ОТП 53 з номера телефону [NUMBER] , 03.06.2019 17:31:24, в якому зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому Паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Крім того, Паспорт споживчого кредиту містить застереження, про те що інформація викладена в ньому зберігає чинність та є актуальною до: 01.01.2019 (а.с. 12). . Згідно з розрахунків наданих позивачем по особовому рахунку за кредитним договором № б/н від 03.06.2019, укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 23.05.2024 мається заборгованість у розмірі 135 713 грн 43 к., яка складається з наступного 77 777 грн 26 к. - заборгованість за наданим кредитом; 57 936 грн 17 к. - заборгованість за відсотками (а. с. 6-10). Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Акцент-Банк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ А-Банк, підписаної [PERSON] від 13.02.2019, та наданої позивачем, будь яких умов щодо застосування відсотків за користування кредиту не зазначено. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 03.06.2019, посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та витяг з Тарифів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитом, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві позичальника та витягу з Тарифів домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитом, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Щодо наявного в матеріалах справи Паспорту споживчого кредиту підписаного відповідачем 03.06.2019, суд зазначає наступне. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (абзац перший частини першої статті 207 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 Цивільного кодексу України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 Цивільного кодексу України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. (частина перша та друга статті 9 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. (стаття 13 Закону України "Про споживче кредитування", в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частини Кредитного договору від 03.06.2019. Такий висновок, відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20. Крім того, суд не вважає паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою частини Кредитного договору від 03.06.2019, зокрема й з огляду на те, що паспорт споживчого кредиту було підписано відповідачем 03.06.2019, після підписання заяви-анкети позичальника від 13.02.2019, та інформація викладена в ньому втратила свою чинність та актуальність 01.01.2019, тобто на момент його підписання. Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача та приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення заборгованості за відсотками станом на 23.05.2024 у розмірі 57 936 грн 17 к. Стороною відповідача надано розрахунок я якому відображено суми нарахованих та списаних відсотків, які не були узгоджені сторонами, вказаний розрахунок стороною позивача не спростовувався, запереченя на такий не надходили. Так, суд погоджується з доводами відповідача щодо безпідставного списання з його кредитної картки відсотків за використання кредитного ліміту за період з 06.06.2019 по 25.0.2024 у розмірі 65 065 грн 20 к. Тому, суд вважає, що безпідставно списані з кредитної картки відповідача відсотки за використання кредитного ліміту за період з 06.06.2019 по 25.0.2024 у розмірі 65 065 грн 20 к. підлягають зарахуванню в заборгованість по тілу кредиту. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 Цивільного кодексу України, в рамках даної справи, позивачем не пред`явлено. Щодо вимог Банку про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 77 777 грн 26 к., суд зазначає наступне. Оскільки в матеріалах справи відсутні заперечення відповідача [PERSON] щодо отримання кредитних коштів, враховуючи те, що суд дійшов висновку про зарахування безпідставно списаних з кредитної картки відповідача відсотків за використання кредитного ліміту за період з 06.06.2019 по 25.0.2024 у розмірі 65 065 грн 20 к. в заборгованість по тілу кредиту, то позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, в сумі 12 712 грн 06 к. - заборгованість по тілу кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості за кредитом з відповідача [PERSON] . Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, у відповідності до положень частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 09,37 % від розміру задоволених судом позовних вимог, отже, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 283 грн 72 к,

Outcome: partial