Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Кінаш Д.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 04.09.2014 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 02.08.2023 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з часом у сторін почали виникати непорозуміння і сварки, виявилися різними погляди на сімейне життя та побут, виховання дітей, втрачені почуття любові та взаємоповаги один до одного, що призвело до фактичного відчуження одне одного та стало причиною розладу у сім`ї. Вказує, що подружнє життя не склалось, шлюбні відносини сторонами не підтримуються, подальше спільне проживання та примирення є неможливим; на даний час шлюб носить формальний характер, спільне господарство сторонами не ведеться. Враховуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб з відповідачкою. Ухвалою судді Франківського районного суду м.Львова від 15.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.02.2024 клопотання представника відповідача [PERSON] , - адвоката Романишина Я.О. задоволено; надано сторонам - [PERSON] та [PERSON] строк для примирення тривалістю 6 (шість) місяці; провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено до завершення наданого строку на примирення, тобто до 22 серпня 2024 року. В подальшому, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 11.09.2024 поновлено провадження у вказаній справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. 16.09.2024 до суду від представника позивача - адвоката Кінаша Д.В. надійшла заява, в якій вказується, що відповідач за час зупинення провадження у справі будь-яких дій для примирення сторін не вчинила, не пропонувала позивачу примиритися, відкликати позовну заяву тощо. Відтак, зазначає, що сторони не примирилися, подальше їх співжиття та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача, а тому просить позов задоволити. Позивач в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься заява його представника про розгляд справи без їх участі. У судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №2329, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 02.08.2023. Від шлюбу у сторін народилися дві доньки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.06.2022 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 11.11.2020 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з ч. 2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Доказів протилежного, а також того, що розірвання шлюбу суперечитиме інтересам хоча б одного з подружжя відповідачем не надано та судом не здобуто. Більш цього, судом надавався сторонам максимально визначений законом строк для примирення, однак після закінчення такого та поновлення провадження у справі представником відповідача скеровано до суду заяву, в якій зазначається, що примирення не призвело до жодних результатів, сторони не примирились під час наданого судом строку та позивач надалі наполягає на задоволенні позову та розірванні шлюбу між ним та відповідачкою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved