Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] в особі представника - [PERSON] за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, в якому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 135810,00 грн, моральної шкоди 10000,00 грн, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 1458,10 грн., витрати пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи у розмірі 14338,80 грн., та витрати на правничу у розмірі 12000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] . 11 серпня 2023 року відбулось залиття вищевказаної квартири, про що було складено акт майстром РЕУ Дзержинського району Комплексу «Харківводовідведення» від 25.08.2023, яким встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] сталось внаслідок того, що у квартирі [ADDRESS] згнило різьблення діаметром 25 мм на стояку холодної води. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Таким чином, внаслідок недбалості та бездіяльності Відповідача сталось залиттю квартири позивача, чим було завдано останньому матеріальної та моральної шкоди. Позивач зазначає,\~що з\~метою встановлення\~загальної суми\~збитків,\~спричинених залиттям\~квартири,\~позивач звернулася\~до ННЦ\~«ІСЕ ім.\~Засл.\~Проф.\~М.С.\~Бокаріуса»,\~експертом якого\~29.01.2024\~було складено\~висновок №\~22964\~за результатами\~проведення будівельно-технічного\~дослідження,\~відповідно до\~якого розмір\~матеріальної шкоди,\~спричиненої власнику\~квартири [ADDRESS] в\~зв`язку із\~залиттям приміщень\~цієї квартири,\~станом на\~січень 2024\~року складає\~135810\~грн.\~За проведеннябудівельно-технічного дослідження позивач сплатила 14338,80 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири позивачу було завдано моральної шкоди у вигляді сильних душевних страждань, що пов`язано з тим, що для усунення наслідків затоплення та відновлення нормального стану житла, їй необхідно було виконати ряд будівельних та ремонтних робіт. Це потребує значних зусиль та спричиняє суттєві незручності у повсякденному житті. Через вологість, наявність плісняви позивач була вимушена покинути своє житло з метою недопущення погіршення свого здоров`я, а відсутність грошових коштів на проведення ремонтних робіт унеможливлює подальше проживання позивача у квартирі. Розмір морального відшкодування позивач визначила у 10000 грн. Щодо судових витрат зазначає, що нею сплачено судовий збір у розмірі 1458,10 грн, розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 12000,00 грн. З урахуванням витрат на проведення будівельно-технічного дослідження (14338,80 грн), загальний розмір судових витрат складає 27796,90 грн. Ухвалою суду від 29.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних матеріалів. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав заяву, в якій просив справу розглянути за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася. Згідно з ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 373953645 від 11.04.2024. 11 серпня 2023 року о 16:16 год на диспетчерську службу Комплексу «Харківводовідведення» надійшла заява з квартири [ADDRESS] , про залиття квартири. Аварійна служба виїхала на місце і відклюила стояк холодної води о 17:33 год, оскільки в квартирі [ADDRESS] згнило різьблення діаметром 25 мм на стояку холодної води, внаслідок чого відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються Актом від 25 серпня 2023 року, складеним майстром РЕУ Шевченківського району Комплексу «Харківводовідведення» [PERSON] . Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 373953645 від 11.04.2024, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до Висновку експерта № 22964, складеного 29 січня 2024 року експертом ННЦ «ІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] , розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику квартири [ADDRESS] , у зв`язку із залиттям приміщень цієї квартири, станом на січень 2024 року складає 135810 грн. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Вказане свідчить, що якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно з ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 передбачено, що власник квартири зобов`язаний: проводити за власні кошти ремонт квартири; забезпечувати збереження технічного обладнання; не допускати дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку. Відповідно до приписів п. 9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, споживач забезпечує експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання. Відповідно до положень п. 3, 5 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 №219 «Про затвердження Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води» виконавець - юридична або фізична особа - підприємець, уповноважена співвласниками на виконання робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (усіх разом або окремо конкретної), управитель або виконавець комунальної послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення споживачами з ним індивідуальних договорів про надання такої послуги та обслуговування відповідних внутрішньобудинкових мереж; точка приєднання внутрішньобудинкової системи водовідведення багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - трійник на відгалуженні від стояка внутрішньобудинкової системи водовідведення (трійник належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи); точка приєднання внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - відгалуження від стояків у межах приміщення для вертикальної розводки, перша запірна арматура на відгалуженні від стояка за межами приміщення для горизонтальної розводки (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи). Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками). Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як на підставу позовних вимог про відшкодування за рахунок [PERSON] майнової та моральної шкоди [PERSON] посилається на відомості, зазначені в Акті від 25 серпня 2023 року та Висновку експерта від 29 січня 2024 року. Оцінюючи надані позивачем докази на відповідність критеріям належності, допустимості та достовірності щодо розміру майнової шкоди, судом враховано наступне. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житловокомунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207, передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за головного інженера, голови комісії майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Разом з тим, всупереч зазначеним вище вимогам, в долученому до позовної заяви Акті від 25 серпня 2023 року не зазначено про заподіяння внаслідок залиття матеріальної шкоди позивачу (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість). Таким чином, долучений позивачем Акт від 25.08.2023 не відповідає вимогам Правил № 76, зазначеним в Додатку 4, а відтак є неналежним та недопустимим доказом розміру майнової шкоди, завданої в результаті залиття квартири позивача. Висновок експерта від 29 січня 2024 року також визнається судом неналежним доказом розміру майнової шкоди, оскільки, обстеження приміщень квартири позивача здійснено експертом лише 06.10.2023, тобто майже через два місяці після залиття квартири, що ставить під обґрунтований сумнів наявність безпосереднього причинного зв`язку між виявленими 06.10.2023 експертом пошкодженням та залиттям квартири, яке відбулося 11.08.2023. Судом враховано правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 263/14437/19, відповідно до якого наявність шкоди та причинний зв`язок позивач може доводити будь-якими засобами доказування, а не лише актом, складеним за формою Додатку 4. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які би містили достовірні відомості про завдану в результаті залиття квартири позивача шкоду, зафіксовані безпосередньо після залиття квартири у серпні 2023 року. Враховуючи тривалий проміжок часу між залиттям квартири та проведенням експертного дослідження, висновок експерта не є таким доказом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що вказане у висновку експерта майно було пошкоджено саме внаслідок залиття 11 серпня 2023 року, оскільки в єдиному доказі, яким підтверджено факт залиття майна позивача та зазначено про причини такого залиття, а саме в Акті від 25 серпня 2023 року, відсутні відомості про будь-які пошкодження приміщень квартири позивача, спричинені залиттям. Разом з тим, відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено наявність безпосереднього причинного зв`язку між заподіяною їй майновою шкодою у розмірі 135810,00 грн., та неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, наслідком яких відбулося залиття квартири позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності шляхом відшкодування заподіяної шкоди. Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідної від позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] в особі представника - [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, у повному обсязі. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed