Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернувся із указаним позовом та просить суд стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в порядку спадкування за законом недоотримані за життя матері [PERSON] яка померла [INFO] , нараховані за рішенням суду кошти відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 235 860,07 грн. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня\~2021 року справа № 240/35945/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 26.04.2021\~перерахунок та виплату [PERSON] пенсію як непрацюючому пенсіонеру. який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік щомісячно). Вказане рішення суду набрало законної сили, матері позивача при житті на виконання вказаних рішень були виданий виконавчий лист, який був переданий на виконання відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області, де було відкрито виконавче провадження. Після смерті [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно. На звернення позивача до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про надання інформації про суму нарахованих коштів матері відповідно до вказаних рішень суду та виплату позивачу вказаних коштів як спадкоємцю, повідомлено, що питання виплати доплати, нарахованої на виконання рішення суду по справі № 240/35945/21, може бути вирішено у судовому порядку. В судовому засіданні сторони не з`явились. Позивач в позові також просив справу слухати у його відсутність. Представник відповідача направив відзив в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю. Відповідно до частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши й дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] \~від 25.04.2023\~року. (а.с.3) Також встановлено, що [PERSON] , як син померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4) є єдиним спадкоємцем за законом на її майнові права та майнові зобов`язання, що підтверджується довідкою Овруцької державної нотаріальної контори від 01.11.2023 р. № 1995/02-14, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 8-9) Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 25.07.2022 р. у справі № 240/35945/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити [PERSON] з 26.04.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному\~статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Рішення суду від 25.07.2022 року по справі № 240/35945/21 боржником виконане частково, а саме: на його виконання боржник здійснив лише донарахування коштів в сумі 235 860,07 грн, виплату яких до даного часу не провів. Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1218\~Цивільного\~кодексу\~України (далі-ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227\~ЦК\~України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз статей 1218, 1219, 1227\~ЦК\~України свідчить про те, що законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплати до пенсії). На підставі зібраних у справі доказів суд приходить до висновку, що на день смерті [PERSON] доплата до пенсії та додаткова пенсія належала спадкодавцеві та увійшла до складу спадщини, таким чином [PERSON] , як спадкоємець за законом має право на отримання донарахованої, але не отриманої частини пенсії його матері. У своїх рішеннях ЄСПЛ зауважив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (пункт 26 рішення від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява №\~63134/00). Висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі №284/252/17 від 26 червня 2019 року та у справі №286/3516/16-ц від 27 березня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved