Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат. У обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 19.12.2012 між ТОВ "Київська комунальна компанія" та власником квартири [ADDRESS] , [PERSON] було укладено договір №12/01/2/259 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, та прибудинкових територій, комунальних послуг. За умовами вказаного договору ТОВ «Київська комунальна компанія» зобов`язалось надавати відповідачу послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, а також забезпечувати отримання відповідачем послуг з централізованого опалення, гарячого та холодного водопостачання та водовідведення, електропостачання, послуг з охорони за адресою: [ADDRESS] . Позивач, який здійснює обслуговування будинку, свої договірні зобов`язання виконує належним чином. Натомість відповідач свої зобов`язання зі сплати платежів за отримані послуги не своєчасно та не у повному обсязі виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість з оплати послуг на загальну суму 16540,09 грн., що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг - 15744,20 грн., трьох процентів річних - 243,77 грн., інфляційних нарахувань - 552,12 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16.09.2024 прийнято до розгляду справу та відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду. 08.10.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шевчука Д.І. надійшов відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості, в якому, серед іншого, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, а також стягнути з позивача на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. 10.10.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» надійшла відповідь на відзив, в якій, серед іншого, просить задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. 18.10.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Шевчука Д.І. надійшли заперечення на відповідь на відзив. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся. При цьому, 30.10.2024 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Сторона відповідача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.12.2012 між ТОВ «Київська комунальна компанія» та власником (користувачем) квартири [ADDRESS] [PERSON] було укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг №12/01/2/259. Предметом вказаного договору є передача власником (користувачем) управляючій компанії функцій по здійсненню управління житловим комплексом та забезпечення належної його експлуатації відповідно до Закону та умов Договору, а також забезпечення якісного та своєчасного надання житлово-комунальних послуг. Власник (користувач) бере участь у витратах на виконання зазначених послуг та своєчасно їх оплачу відповідно до діючих тарифів та умов договору (п.2.2. Договору). На підставі п. 2.2 Договору, відповідач, як власник квартири, передала позивачу функції по здійсненню управління житловим комплексом та забезпечення надання житлово-комунальних послуг. Згідно із п. 2.3 Договору, вартість послуг, що сплачуються за договором, складається з відшкодування витрат Управляючій компанії на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі, визначеному встановленим Законом порядком, за 1 м. кв. займаної площі, а також для розрахунків за зовнішню охорону території та розрахунків за послуги консьєржів для здійснення охорони під`їздів в розмірах, визначених Додатком 2 та Додатковою Угодою до цього Договору. Відшкодування витрат за спожиті тепло, гаряче та холодне водопостачання і водовідведення сплачується за показаннями приладів обліку. Вартість спожитої електроенергії сплачується за окремо укладеним договором з відповідним підрозділом Київенерго, який здійснює її постачання, відповідно до показників приладів обліку. Додатком № 2 до Договору № 12/01/2/259 сторонами погоджено «Вартість тарифів та перелік послуг, які надаються Управляючою компанією з утримання будинку та прибудинкової території», окрім того, пунктом 2 та 3 визначено тариф на послугу зовнішньої охорони території багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] та тариф на послуги консьєржів для здійснення охорони під`їздів багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Додатковою угодою №1 до Договору №12/01/2/259 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових території, комунальних платежів, укладеною між ТОВ «Київська комунальна компанія» та [PERSON] , управляюча компанія встановила вартість послуг, що сплачуються власником (користувачем) на утримання будинку та прибудинкової території. Розпорядженням КМДА № 211 від 12.02.2018 встановлено, зокрема, розмір тарифу на послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] . Пунктом 3.1.4 Договору встановлено, що повідомлення Власника (Користувача) про зміну діючих розцінок вважається таким, що здійснене належним чином, якщо таке повідомлення не пізніше дня затвердження встановленим порядком відповідних розцінок, було розміщено на дошці оголошень, розташованій у відведеному для цього місці на вході до Будинку. Як убачається із матеріалів справи, з 01.11.2023 тариф на послуги з утримання будинку [ADDRESS] та прибудинкової території, що надавалися позивачем був змінений та складав 10,70 грн./кв.м. загальної площі квартири. Відповідно до п. 4.1.10 Договору, Управляюча компанія має право укладати договори з підприємствами і організаціями для забезпечення виконання своїх зобов`язань за цим договором. Виконуючи свої зобов`язання за договором, ТОВ «Київська комунальна компанія» 30.09.2021 уклало Договір про надання охоронних послуг №СТ-02 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція «Статус», предметом якого є надання послуг з охорони об`єкту - житлового комплексу по [ADDRESS] . Протоколом узгодження договірної ціни на надання послуг з охорони Об`єкту з замовником від 30.09.2021, який є додатком №4 до зазначеного вище договору, було визначено щомісячну вартість послуг з охорони будинку, відповідно до якого вартість послуг з охорони для однієї квартири склала 370,00 грн. Як зазначає позивач, у зв`язку з розірванням Договору про надання охоронних послуг №СТ-02 від 30.09.2021, 16.06.2023 між ТОВ «Київська комунальна компанія» та ТОВ «Охоронна компанія «Мілівер» укладено договір про надання охоронних послуг №23/8а, яким передбачено надання послуг з охорони об`єкту - житлового комплексу по [ADDRESS] . Протоколом узгодження договірної ціни на надання послуг з охорони Об`єкту з замовником від 16.06.2023, який є додатком №4 до зазначеного вище договору, було визначено щомісячну вартість послуг з охорони будинку, відповідно до якого вартість послуг з охорони для однієї квартири склала 370,00 грн. При цьому, місячна вартість послуг охорони може змінюватися в залежності від фактично встановлених постів охорони. Пунктом 3.2.2. Договору передбачено, що власник (користувач) зобов`язаний оплачувати комунальні послуги Управляючої компанії за діючими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі та показань лічильників, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, а також сплачувати послуги Управляючої компанії за новими розцінками (тарифами) з моменту їх затвердження у встановленому порядку (п.3.2.3 Договору). Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. За положеннями ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З урахуванням укладеного з позивачем Договору про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, комунальних послуг № 12/01/2/259 від 19.12.2012 та приписів діючого законодавства у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , а отже зобов`язаний здійснювати їх своєчасну оплату. Водночас, відповідач, усупереч взятих на себе зобов`язань, не здійснював повну та своєчасну оплату спожитих комунальних послуг, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на загальну суму 15744,20 грн., з яких: 1508,70 грн. - заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд, прибудинкової території за період з травня по червень 2024 року; 12580,00 грн. - заборгованість за послуги з зовнішньої охорони території будинку за період з вересня 2021 року по червень 2024 року; 1655,50 грн. - заборгованість за послуги з технічного обслуговування та ремонту системи контролю доступу та системи відеоспостереження за період з вересня 2020 року по червень 2024 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем та не спростованим відповідачем під час розгляду справи. Твердження відповідача про відсутність у нього обов`язку по сплаті вартості послуг зовнішньої охорони території будинку та компенсації технічного обслуговування системи контролю доступу та системи відеоспостереження, що забезпечують охорону під`їздів та охорони території, спростовуються умовами договору № 12/01/2/259 від 19.12.2012, пунктом 2.3 якого передбачено, що вартість послуг, що сплачуються за договором, складається з компенсації витрат Управляючої компанії на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі визначеному встановленим Законом порядку, за 1 м.кв. займаної площі, а також для розрахунків за зовнішню охорону території та розрахунків за послуги консьєржів для здійснення охорони під`їздів. З наданих матеріалів вбачається, що відповідач [PERSON] була ознайомлена з Договором про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг № 12/01/2/259 від 19.12.2012 та Додатками до нього, Додатковою угодою №1 до Договору №12/01/2/259 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальних послуг, про що свідчить підпис останньої. Як зазначалося вище, виконуючи свої зобов`язання за Договором, позивачем були укладені договори охоронних послуг. Таким чином, ТОВ «Київська комунальна компанія» не є виконавцем послуг з охорони та по дорученню від споживача, згідно умов Договору № 12/01/2/259, забезпечує їх отримання відповідачем, отже виконує функції управителя багатоквартирного будинку, тобто суб`єкта підприємницької діяльності, який за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб ( п.14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Суд також враховує, що у даній справі ані Договори про надання послуг з охорони, ані Договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій, комунальних послуг № 12/01/2/259 від 19.12.2012 у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. Відповідно до позиції, викладеної у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), а також від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Слід також зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, відповідач протягом деякого попереднього періоду сумлінно здійснював оплату послуг з охорони та технічного обслуговування та ремонт системи доступу, системи відеоспостереження, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.04.2016 у справі № 3-269гс16, відноситься до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку. Плата компенсації вартості послуг з охорони, що були забезпечені позивачем для відповідача на виконання умов договору № 12/01/2/259, є прямим грошовим зобов`язанням відповідача, що визначені умовами пункту 2.3 договору та є обов`язковими до виконання. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. При цьому, суд виходить з того, що відповідачем на спростування заявлених позовних вимог не надано доказів на підтвердження того, що ним належним чином сплачувалися щомісячні внески у вказаний період, а також доказів неотримання чи несвоєчасного отримання відповідачем послуг з утримання його майна у спірний період. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Враховуючи, що відповідачем належним чином зобов`язання щодо оплати послуг не виконувалися, заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 243,77 грн., інфляційні нарахування у розмірі 552,12 грн. є обґрунтованими та правомірними. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 15744,20 грн., 3% річних - 243,77 грн., інфляційні нарахування - 552,12 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved