Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

У березні 2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Приватного Фізичної особи-підприємця Іванова Катерина Вікторівна заборгованість за Договором оренди обладнання №00 14-05-21-01-Е у сумі 31 980 гривень 00 коп., що складається з заборгованості з орендної плати 13 050,00 грн., неустойки 13 050,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренди 5880,00 грн. Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 травня 2021 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди обладнання №ОО 14-05-21-01-Е. 14 травня 2021 року позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди, що підтверджуються відповідним актом-прийому передачі обладнання підписаним 14 травня 2021 року. Загальна вартість наданого в оренду обладнання складає 5880,00 грн. та визначена в акті прийому-передачі обладнання. У позовній заяві вказано, що вартість оренди згідно договору становить 450,00 грн. за кожний місяць користування. З 14 травня 2021 року по 04 березня 2024 року пройшло 34 повних місяців. Боржник сплатив оренду за вказаний період у розмірі 2 250,00 грн. Заборгованість з орендної плати відповідача 13 050,00 гривень 00 копійок. Позивачем вказано, що якщо відповідач не виконує обов`язку щодо повернення речі, позивач має право вимагати від відповідача, згідно п. 7.1. Договору сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, а тому неустойка дорівнює заборгованість з орендної плати становить 13 050 гривень 00 копійок. У позовній заяві вказано, що позивачем було направлено досудову вимогу відповідачу 19.02.2024 року. відповіді на неї позивач не отримав. На підставі викладеного позивач просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2024 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 08.08.2024 до суду надійшли письмові пояснення позивача. Позивача, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, у поданих пояснень представник позивача - адвокат Дударенко Анна Михайлівна просила розгляд справи проводити без участі позивача. Також, матеріали справи містять заяву представника позивача адвоката Дударенко А.М. у якій вона просила проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні 18.06.2024 вважала за можливе проводити розгляд справи в заочному провадженні. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Так, у призначені судові засідання відповідач не з`явився, поштові відправлені, направлені на його адресу повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Крім того, на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду міста Києва було розміщено оголошення про виклик у судове засідання відповідача. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Судом встановлено, що 14 травня 2021 року між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди обладнання №ОО 14-05-21-01-Е (надалі - Договір). Згідно п.1.1 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне використання майно (надалі - Об`єкт оренди), що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права згідно акта-приймання передачі (додаток №1). Згідно п. 1.1.1. вказаного договору вартість об`єкта оренди виражається в національній валюті України та визначається в актах приймання-передавання обладнання. Згідно п.5.1 Об`єкт оренди вважається переданим позивачем та прийнятим Відповідачем з моменту підписання Сторонами відповідного акта приймання-передавання обладнання. 14 травня 2021 року позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди, що підтверджуються відповідним актом-прийому передачі обладнання підписаним 14 травня 2021 року. Загальна вартість наданого в оренду обладнання складає 5880,00 грн. та визначена в акті прийому-передачі обладнання. Згідно п. 4.1 Договору оренди від 14 травня 2021 року орендна плата, що складає 450 гривень 00 копійок за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується Орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 14 числа кожного місяця. Відповідно до п. 3.1 строк оренди складає три місяці з моменту підписання договору оренди. Якщо Орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди, то договір вважається поновленим на строку, який був раніше встановлений договором (п. 3.2). Судом установлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором, виконавцем в повному обсязі виконано свої зобов`язання за Договором, а саме: надано об`єкт оренди, а відповідачем не сплачено заборгованість за договором та не повернено об`єкт оренди. Враховуючи зазначені умови договору договір оренди неодноразово поновлювався, користування майном не припинилось, майно власнику не повернуто. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до вимог ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Судом установлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі. Проте, відповідачем не виконуються грошові зобов`язання по сплаті вартості оренди. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплатити проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Позивачем було направлено досудову вимогу відповідачу 19.02.2024 року. відповіді на неї позивач не отримав. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь зокрема 13 050,00 грн. заборгованості з орендної плати. Як уже зазначалось судом, згідно п. 4.1 Договору оренди від 14 травня 2021 року орендна плата, що складає 450 гривень 00 копійок за кожний місяць користування об`єктом оренди, виплачується Орендарем в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Орендодавця не пізніше 14 числа кожного місяця. Так, від 14 травня 2021 року (дата укладання договору) по 04 березня 2024 року (дата звернення до суду з позовом) пройшло повних 34 місяці. Таким чином, судом проведено розрахунок заборгованості орендної плати за Договором оренди від 14.05.2021, що становить: 34 місяці х на 450 грн. на місяць дорівнює 15 300 грн.. При цьому з матеріалів справи вбачається та не заперечувалось позивачем, що відповідач сплатив оренду за вказаний період у розмірі 3 900,00 грн., тобто сума заборгованості орендної плати станом на дату звернення до суду із позовом становить 11 400,00 грн. Враховуючи викладене, суд критично оцінює розрахунок заборгованості, який долучено до позовної заяви. Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача з орендної плати за Договором оренди від 14.05.2021 за період з 14.05.2021 по 04.03.2024 становить 11 400,00 грн. Відповідно п 8.3 Договору оренди від 14 травня 2021 року, якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення речі, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Умовами договору передбачено сплата орендної плати за весь час перебування майна в користуванні орендаря незалежно від закінчення терміну оренди, а нарахування неустойки за прострочення повернення орендованого майна включено до тексту з виходячи з принципу свободи договору (ст. 627 Цивільного кодексу України) та з урахуванням права сторін врегулювати в договорі, що передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, що не врегульовані цим актом (ч. 2 ст. 6 Цивільного кодексу України). Позивач вважає, що оскільки Орендар не виконав обов`язку щодо повернення речі то позивач, як Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати заборгованості з орендної плати - 11 400,00 грн. та сплати не усієї неустойки (подвійний розмір плати за користуванея, що визначена договором, як орендна плата), а частини в розмірі плати за користування річчю за час прострочення (заборгованості з орендної плати) - 11 400,00 грн. Щодо стягнення вартості неповернутого об`єкта оренди у сумі 5880,00 грн. - розмір збитків, які має Позивач у зв`язку із неможливістю повернути об`єкт оренди, розмір збитків дорівнює вартості об`єкта оренди. Згідно п. 7.1 укладеного договору визначено, якщо Орендар користується річчю, переданою йому у оренду, не за її призначенням або з порушенням умов договору оренди, Орендодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Таким чином, позивач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків, якими є вартість неповернутого орендованого обладнання. Щодо розміру збитків, то зазначаємо, що сторонами договору обумовлено у п. 1.1.1, що вартість об`єкта оренди виражається в національній валюті України та визначається в актах приймання - передавання обладнання. Згідно акту прийому-передачі обладнання згідно договору оренди обладнання №ОО 14-05-21-01-Е - орендоване обладнання Ві 520 2 TREK має оціночну вартість 5880,00 грн. Однак, відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований та доказів на підтвердження належного виконання вимог договору з боку відповідача суду надано не було. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість, враховуючим дискреційні повноваження позивача щодо формування позовних вимог та способу захисту, задоволення яких призведе ефективного захисту його прав чи інтересів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача піддягає стягненню заборгованість за Договором оренди обладнання №ОО 14-05-21-01-Е у загальному розмірі 28 680,00 грн., що складається з заборгованості з орендної плати 11 400,00 грн., неустойки 11 400,00 грн., вартості неповернутого об`єкта оренди 5880,00 грн. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стяганню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1086,08 грн. (89,67 %) На підставі викладеного та

Outcome: partial