Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

05.07.2024 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача, Верхньодніпровської міської ради , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус першої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, виконуюча обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, [PERSON] . 08.07.2024 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 11.11.2024 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 11.11.2024 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк\~для прийняття\~спадщини,\~після померлої\~ [INFO] .\~ [PERSON] ,\~тривалістю в\~три місяці\~з часу\~набрання чинності\~рішенням суду. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла його рідна мати - [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з - житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] . Він доглядав за своєю матір`ю до дня її смерті, купував їй ліки продукти харчування разом з нею проживав а також її поховав за свої кошти, що підтверджується Актом від 14.06.20024р. виданий в.о. старости с.Мишурин Ріг. Маючи намір прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, 11 червня 2024 року він звернувся з заявою до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. На підставі вказаної вище заяви Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 11 червня 2024 року була заведена спадкова справа за № 70/2024 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 72560971. Інші спадкоємці, крім нього, до нотаріуса не зверталися. 11 червня 2024 року я отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини за законом. Строк прийняття спадщини після смерті його рідної матері [PERSON] ним пропущено з поважної причини, так як він фактично вступив в управління спадковим майном та вважав, що в будь-який час має можливість оформити спадщину за законом. Таким чином вважаю, що ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки він є рідним сином померлої [PERSON] , та фактично користувався та користуєся і по цей час спадковим майном і будь-які інші особи не оспорювали його права, щодо належності їм спадкового майна та із заявами до нотаріуса не зверталися, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що він є єдиний спадкоємець після своєї померлої матері, із заявою про прийняття спадщини вчасно не звернувся, оскільки вважав, що досить було того, що він фактично вступив в управління спадковим майном. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність згідно якої проти задоволення позовних вимог заперечень не має. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою № 129 від 21.05.2024 року. \~ \~ Після\~ смерті\~ [PERSON] ,\~ \~відкрилась \~ спадщина,\~яка складається\~з житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] . 11.06.2024 року позивач звернувся до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою державного нотаріуса Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 11.06.2024 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що вважав, що він автоматично вступає в спадщину, оскільки є єдиним спадкоємцем, який претендує на спадщину. Інших спадкоємців немає. Таким чином, судом встановлено, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 70/2024. З матеріалів спадкової справи № 70/2024 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , звернувся лише позивач [PERSON] . Тобто позивач є єдиним спадкоємцем , який бажає прийняти спадщину, що відкрилась після смерті його матері [PERSON] . За наведених вище обставин, на думку суду, причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за потрібне визначити позивачеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачеву тривалістю у три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини позивача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved