Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з вересня 2010 року по жовтень 2011 року сторони проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина в цивільному шлюбі, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, проживали з її батьками. На момент, коли вони стали проживати разом, вона була вже вагітна і у них народилася сумісна дитина дочка [PERSON] , [INFO] . При народжені дочки відповідач був присутній у родильному відділені Апостолівської центральної лікарні, після виписки з лікарні забирав її разом з дочкою з пологового будинку. Спільну заяву про походження від нього дочки відповідач подати відмовився при реєстрації дитини. Прізвище дитині вона дала своє - [PERSON] . При реєстрації та видачі свідоцтва про народження дочки - [PERSON] , відповідач визнавав своє батьківство та кровне споріднення між ним та дочкою, в результаті чого по - батькові дочку було зазначено як « [PERSON] ». В свідоцтві про народження у графі «батько» зазначено [PERSON] . При її вагітності та після дня народження дитини до жовтня 2011 року відповідач проявляв піклування про неї, допомагав матеріально, купував речі та інше. Але через деякий час відповідач покинув її разом з дочкою, перестав надавати допомогу на утримання дитини, а дочку перестав визнавати. Між ними не досягнуто згоди з приводу утримання та виховання дочки. Дитина потребує матеріальної підтримки, повсякденних витрат та додаткових витрат на лікування, розвиток, виховання, проте всі додаткові витрати вона несе самостійно, відповідач не бере участі у виховані та матеріальному забезпечені дитини. Вони проживають окремо, дочка проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні. В зв`язку з чим вона вимушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Івріна І.Л. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на проведення експертизи по встановленню батьківства в сумі 9987,82грн. та судовий збір. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача та її представника визнав. Повноважний представник третьої особи - Апостолівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем та її представником позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Як встановлено в судовому засіданні, з вересня 2010 року по жовтень 2011 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина в цивільному шлюбі, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. Згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Батьками вказані: Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Відомості до актового запису про народження батька [PERSON] - [PERSON] внесено зі слів матері, відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.14). Згідно витягу з реєстру територіальної громади 2023/001029293 від 06.02.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.02.2023 року (а.с.10). Згідно витягу з реєстру територіальної громади 2023/001030333 від 06.02.2023 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.02.2023 року (а.с.13). Згідно свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 16.11.2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.15). Згідно Акту обстеження уповноваженої особи, за адресою - [ADDRESS] виявлено, що зі слів сусідів [PERSON] з вересня 2010 року по жовтень 2011 року дійсно проживав разом із [PERSON] в [ADDRESS] . Вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом (а.с.16). Згідно довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 06.02.2024 року за адресою - [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (донька) з 03.02.2023 року (а.с.17). Згідно висновку експерта №1336-МГ від 24.06.2024 року, [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999%. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved