Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги наступним. 16.02.2005 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя між подружжями не склалось, сімейні стосунки як подружжя погіршились, шлюбні відносини припинилися ще наприкінці 2022 року, спільне господарство не ведеться. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . Провадження в справі відкрито 15.08.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Правом на подачу відзиву відзив не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та надавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 16 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві зареєстрованошлюб, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №141, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження наявна в матеріалах справи). Позивач вказує, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились на прикінці 2022 та спільне господарство не ведеться. Примирення між позивачем та відповідачем не є можливим. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про спільне проживання сторін, ведення спільного господарства. Доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача та відповідача в ході розгляду справи отримано не було. Також не було отримано доказів, які б свідчили про те, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як зазначив представник [PERSON] в заяві, після розірвання шлюбу вона і надалі бажає іменуватися прізвищем отриманим в шлюбі. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved