Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. Позивач просить суд визнати за ним право власності в цілому в порядку спадкування за законом після смерті його баби [PERSON] на нерухоме майно, що ввійшло до складу спадщини. Позов обґрунтовано тим, що на день смерті\~ баби позивача, [PERSON] , відкрилася спадщина за законом, до складу якої ввійшли житловий будинок, земельні ділянки. Житловий будинок та одну земельну ділянку спадкодавиця набула у власність шляхом спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] , проте не оформила спадщину. Правовстановлюючий документ на будинок відсутній, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Спадкоємці першої черги за законом до спадщини [PERSON] , її сини, відмовилися від спадщини на користь позивача, онука спадкодавиці. Відзив не подано. На судовий запит Виноградівська державна нотаріальна контора надала суду інформацію про те, що Спадкові справи після смерті [PERSON] , [PERSON] не заводилися. Позивач у позовній заяві клопотав про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та\~ [PERSON] подали до суду письмові заяви, у якій заявили, що їм відомо про відкриття спадщини та про її склад, що позов визнають та підтверджують обставини позову, просять розглядати справу без їх участі. Судовий розгляд справи проведено без участі учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши зібрані письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне. Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.). Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Суд встановив, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , адреса останнього місця реєстрації [ADDRESS] (а.с.13, 15). Заповіту не залишала. Відкрилася спадщина за законом. Ніхто не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується офіційним листом Виноградівської державної нотаріальної контори від 11.09.2024. За змістом довідки Виноградівської міської ради від 10.06.2024 №20.1-07/307, на день смерті [PERSON] разом із нею проживали та були зареєстровані син [PERSON] (відповідач) невістка [PERSON] та онук [PERSON] , позивач.(а.с.16) Позивач стверджує, що до складу спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON] ввійшло наступне майно, успадковане нею за життя за чоловіком, та належна їй особисто земельна ділянка: - завершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] , який рахувався за [PERSON] , чоловіком [PERSON] ; - земельна ділянка загальною площею 0,46 га, розташована на території Боржавської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана [PERSON] у приватну власність на підставі розпорядження Виноградівської РДА, право власності посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю (старого зразка) IV-ЗК №002862 від 09.06.2003, зареєстрований у Книзі реєстрації за №145; -земельна ділянка загальною площею 0,46 га, розташована на території Боржавської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана [PERSON] (прим. - Пейтерівні) у приватну власність на підставі розпорядження Виноградівської РДА від 06.06.2003 №292, право власності посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю (старого зразка) IV-ЗК №002845 від 09.06.2003, реєстровий номер у Книзі записів №146. Перевіривши доводи позивача, суд пересвідчився, що [PERSON] за життя набула у власність шляхом спадкування нерухоме майно, належне її чоловіку [PERSON] за наступних обставин. [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] (а.с.10). Останнім фактичним та зареєстрованим місцем проживання було [ADDRESS] (а.с.11). Заповіт не залишав. На день його смерті відкрилася спадщина за законом. За змістом довідки, виданої Виноградівською міською радою від 30.05.2024 №20.1-07/284, на день смерті [PERSON] з ним проживала та були зареєстрована дружина [PERSON] .(а.с.12) До складу спадщини, яка відкрилася на день смерті [PERSON] ввійшло наступне майно: - завершений будівництвом житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] . Правовстановлюючих документів на цей житловий будинок спадкодавець за життя не виготовив. За змістом довідки, виданої КП Виноградівське РБТІ даний будинок рахується за [PERSON] на підставі довідки Виноградівської міської ради від 30.05.2024№20.1-07/286, виданої Старостою Боржавського старостинського округу. Виготовлено Технічний паспорт на даний житловий будинок, за змістом якого проведено технічну інвентаризацію завершеного будівництвом житлового будинку за вказаною адресою (а.с.14, 19,33-38); - земельна ділянка загальною площею 0,46 га, розташована на території Боржавської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана [PERSON] у приватну власність на підставі розпорядження Виноградівської РДА, право власності посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю (старого зразка) IV-ЗК №002862 від 09.06.2003, зареєстрований у Книзі реєстрації за №145(а.с.18). Суд констатує, що в силу ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті свого чоловіка [PERSON] , бо постійно проживала разом із ним на день відкриття спадщини. Проте, [PERSON] не оформила свої спадкові права, не отримала свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , свого чоловіка, чи іншого правовстановлюючого документу на своє ім`я. Спадкової справи заведено не було, що підтверджено офіційним листом Виноградівської державної нотаріальної контори від 11.09.2024. Ці повідомлені позивачем обставини підтверджені письмовими доказами та визнані відповідачами у справі, а їх визнання не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, тому визнаються судом доведеними. Отже, до складу спадщини, що відкрилася на день смерті [PERSON] , ввійшли житловий будинок та земельна ділянка, успадковані нею після смерті її чоловіка [PERSON] , та земельна ділянка, належна їй на праві особистої приватної власності. Однак нотаріальне оформлення спадщини після смерті [PERSON] виключено. Перешкодою цьому є та обставина, що [PERSON] за життя не оформила правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка. Крім того, IV-ЗК№002845 (а.с.17) по-батькові власника Державного акту вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] », що зумовлено вживанням українського аналогу іншомовного імені « [PERSON] ». Також є розбіжності у написанні прізвища спадкодавця та прізвища її чоловіка « [PERSON] », « [PERSON] », прізвищ їх спадкоємців, що також слугує перешкодою у оформленні спадкових прав після смерті цих осіб. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на майно за померлою особою. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання на підставі ст.392 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує. За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved