Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з вищевказаним позовом 19.08.2024 року, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.08.2024 року обрано головуючого суддю у справі Ганошенка С.А. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 грудня 2016 року. Шлюб був зареєстрований Дніпровським районним у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис № 617, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.12.2016 року. Від спільного шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] , донька проживає разом з мамою, вони є внутрішньо переміщеними особами. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. На думку позивачки, сім`я розпалася, в зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з відповідним позовом. У судові засідання 18.09.2024 року, 08.10.2024 року та 31.10.2024 року сторони не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Позивачка та її представник на адресу суду надали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, позов просили задовольнити. Від відповідача повернулися поштові відправлення з відміткою про відсутність адресата за місцем проживання, смс-повідомлення з судовими повістками відповідач отримував, про причини неявки суду не повідомляв, заяв та клопотань не надсилав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне . 16 грудня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Дніпровському районному у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис № 617, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16.12.2016 року (а.с. 6). Від спільного шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.10.2018 року, актовий запис № 835, видане Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с. 8). Дитина проживає разом з матір`ю. Позивачка та її дочка є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками про взяття на облік ВПО від 08.06.2023 р., № 5137-7501646603 та від 08.06.2023 р., № 5137-7501646604 (а.с. 11-12). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Сторони спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбних відносин. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. На час розгляду справи майнові вимоги будь - кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, сторони підтверджують це у поданих заявах, примирення між сторонами неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи, що позивачка була судом звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду, то з відповідача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211, 20 грн у дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved