Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

До Ширяївського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про внутрішньо-сімейне усиновлення. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що з 2010 року до 14 березня 2024 року заявник з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, у зв`язку з чим проживали разом, мали спільний бюджет, розподіляли обов`язки, займалися вихованням дітей. 14.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ) уклали шлюб, про що 14.03.2024 року Ширяївським відділом ДРАЦС у Березівському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) складено відповідний актовий запис за №18 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В результаті спільного проживання 12.05.2011 року у заявника з [PERSON] народились діти [PERSON] та [PERSON] . Як зазначає заявник, на час їхнього з знайомства та спільного проживання [PERSON] мала сина - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого вчинено відповідно до положень ч.1 ст. 135 СК України. На сьогоднішній день заявник бажає усиновити неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , з яким у нього склалися дуже гарні стосунки та добрий психологічний контакт. Дитина називає його батьком. Та й заявник зазначає, що всією душею любить [PERSON] , турбується та піклується про нього, створив та забезпечує стабільні та гармонійні умови для проживання і повноцінного розвитку. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник адвокат Колос В.М. заяву про усиновлення підтримали та просили її задовольнити. В судовому засіданні заінтересована особа - [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви про усиновлення дитини. В судовому засіданні представник заінтересованої особи - орган опіки та піклування Березівської районної військової (державної) адміністрації Одеської області Леленко А.О не заперечував щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи - Ширяївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного МУ МЮ (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, але подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, зазначивши, що не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши заявника та його представника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. 1 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справи про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Статтею 13 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, з 2010 року до 14 березня 2024 року заявник з [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, у зв`язку з чим проживали разом мали спільний бюджет, розподіляли обов`язки, займалися вихованням дітей. [PERSON] та [PERSON] 14 березня 2024 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] видане Ширяївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14 березня 2024 року. На час спільного проживання [PERSON] мала сина - [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого вчинено відповідно до положень ч.1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області 20.11.2007 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00045860064. Згідно висновку від 14.08.2024 року, стан здоров`я [PERSON] задовільний, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, патології не виявлено. Відповідно до довідки про доходи виданої [PERSON] про те, що він дійсно працює водієм автотранспортних засобів в ТОВ «Ман-Сервіс» з 08.01.2019 р. по теперішній час та має стабільний дохід. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Березівської районної військової (державної) адміністрації усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , є доцільним, оскільки це відповідає інтересам дитини. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання - подружжя [PERSON] мешкає в [ADDRESS] , в приватному будинку який належить батькові [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , який надав письмову згоду щодо усиновлення та спільного проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Житло розміщене в одноповерховому будинку та складається з трьох окремих житлових кімнат, веранди, санвузлу, ванної, коридору та кухні. Діти мають окремі кімнати обладнані необхідними сучасними меблями та побутовою технікою. У будинку є електро, водопостачання та водовідведення. Згідно витягу Міністерства внутрішніх справ України серії ФОВА 001924148 [PERSON] станом на 05.08.2024 року на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про усиновлення. Відповідно до статті 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини 1 статті 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно з положеннями статті 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. У відповідності до статті 211 СК України, усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювачем є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно положеннями статті 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] відповідно до якої дитина надає свою згоду на усиновлення [PERSON] , також з наслідками усиновлення ознайомлений. Дана заява написана в присутності начальника служби у справах дітей Березівської районної державної адміністрації І. Удовиченко. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Мати дитини - [PERSON] надала згоду на проведення усиновлення її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та не заперечує щодо зміни по батькові її дитини: на « [PERSON] », що підтверджується нотаріально посвідченою заявою від 05.08.2024 року. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в Інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини, мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Враховуючи наведене, суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved