Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Акціонерне товариство «УкрСиббанк», особі свого представника адвоката Останкової В.О., звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 5\~659,33 дол. США за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року. В обґрунтування позову представник позивача вказує, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». В подальшому, у зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», загальними зборами акціонерів банку 17.10.2018 року було прийнято рішення про зміну типу товариства на приватне акціонерне товариство та про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк». 08.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (теперішнє найменування АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11296106000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35500,00 дол. США та зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі згідно графіку погашення кредиту, але у будь якому випадку повернути кредит та сплатити проценти у повному обсязі не пізніше 05.02.2038 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. Разом з тим, умовами договору передбачено, що у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань строком більше 30 днів Банк має право визнати термін повернення кредиту у повному обсязі таким, що настав, та вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі відповідно до умов п. 3.1.3. та розділу 6 кредитного договору. Відповідач термінів повернення кредиту (основної суми) та термінів сплати відсотків за користування кредитом не дотримувався, в зв`язку з чим в нього виникла прострочена заборгованість та відповідно до умов п. 3.1.3 та розділу 6 Кредитного договору банк визнав термін повернення кредиту у повному обсязі таким, що настав, шляхом направлення відповідного листа, який разом з іншими доказами безспірності вимог був наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. було засвідчено, що строк платежу за кредитним договором №11296106000 від 08.02.2008 року настав 01.11.2008 року та вчинено виконавчий напис від 22.12.2008 року, зареєстрований у реєстрі за №5010, на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 29.06.1999 року р. №1172 та запропоновано звернути стягнення на квартиру, що на праві власності належить [PERSON] з метою погашення суми боргу 38 488,05 дол. США, з яких: простроченої заборгованості за кредитом 690,34 дол. США, строкової заборгованості за кредитом 34\~612,42 дол. США, прострочених відсотків 2\~620,51 дол. США, строкових відсотків 371, 24 дол. США, сума пені 40,58 дол. США, пеня 152, 96 дол. США., а також сума неустойки 500 грн. та 2 000 грн. видатки по вчиненню виконавчого напису. Станом на 13.09.2024 року заборгованість за кредитним договором відповідачем не погашена. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За прострочення погашення суми боргу у розмірі 38\~488,05 дол. США позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, нараховано 3% річних на загальну суму 5\~659,33 дол. США за період прострочення з 02.04.2017 по 23.02.2022 року. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3% річних за період прострочення з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року в загальній сумі 5\~659,33 дол. США, а також судовий збір у розмірі 3\~515 грн. 29 коп. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.09.2024 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Судовий виклик направлявся відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресата за зазначеною адресою. Разом з тим, про розгляд даної справи судом було розміщено оголошення про виклик до суду на веб-порталі «Судова влада». Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання споживчого кредиту №11296106000, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35500,00 дол. США та зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі згідно графіку погашення кредиту, але у будь якому випадку повернути кредит та сплатити проценти у повному обсязі не пізніше 05.02.2038 року. Умовами договору передбачена сплата процентів за користування кредитом у розмірі 12,40% річних. Оскільки свої зобов`язання за кредитним договором відповідач [PERSON] належним чином не виконував, позивач звертався до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. для вчинення виконавчого напису. Виконавчим написом приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. №5010 від 22.12.2008 року запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] , в рахунок погашення суми заборгованості за Кредитним договором №11296106000 від 08.02.2008 року в сумі еквівалентній 38 488,05 дол. США (за курсом НБУ долара США станом на 18.12.2008 року 302\~700 грн. 82 коп.) та додатково 500 грн., з яких: простроченої заборгованості за кредитом 690,34 дол. США, строкової заборгованості за кредитом 34 612,42 дол. США, прострочені відсотки 2 620,51 дол. США, строкові відсотки 371,24 дол. США, пеня 40,58 дол. США, пеня 152, 96 дол. США, неустойка 500 грн., витрати за вчинення виконавчого напису 2000 грн. /а.с. 30-31/. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. від 11.10.2021 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. №5010 від 22.12.2008 року про звернення стягнення на нерухоме майно: однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка на праві власності належить [PERSON] , для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк» за Кредитним договором №11296106000 від 08.02.2008 року (строк платежу за яким настав 01.11.2008 року) в сумі 38 488,05 дол. США боргу та 500 грн. неустойки, 2\~000 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 38\~488,05 дол. США та 2\~500 грн. /а.с. 32/. До даного часу заборгованість відповідача за кредитним договором №11296106000 від 08.02.2008 року не погашена. Доказів зворотнього суду не надано. Разом з тим, із довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №11296106000 від 08.02.2008 року вбачається, що станом на 13.09.2024 року, відповідач має заборгованість в загальній сумі 108\~249,30 дол. США (еквівалент 4\~467\~914 грн. 08 коп.), яких: 35\~302,76 дол. США заборгованість за кредитом, 53\~091,84 дол. США заборгованість за процентами за користування кредитом, 19\~854.70 дол. США заборгованість за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін /а.с. 15-29/. За змістом статтей\~ 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Водночас, за змістом частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення\~статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625\~ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою\~статті 625 ЦК України\~є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування на суму боргу\~трьох процентів річних відповідно до статті 625\~ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах N 703/2718/16-ц та N 646/14523/15-ц. Так, у постанові від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц (провадження № 14- 254цс19, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишається несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно ю\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 того Кодексу, за увесь час прострочення. За матеріалами справи, позивачем, за прострочення грошового зобов`язання за кредитним договором №11296106000 від 08.02.2008 року в сумі 38\~488,05 дол. США за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року нараховані 3% річних в загальній сумі 5\~659,33 дол. США. Вказаний розрахунок судом перевірений та зауважень не викликає. А відтак, нараховані позивачем 3% річних в загальній сумі 5\~659,33 дол. США, на підставі ст. 625 ЦК України, підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача. Разом з тим, слід зазначити, що за змістом\~статті 524 ЦК України\~грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до вимог\~статті 192 ЦК України\~гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у\~статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У частині третій\~статті 533 ЦК України\~закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до пункту 30.1\~статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. При цьому, правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у\~статті 53 Закону № 606-XIV\~(в момент прийняття рішення). Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року №6-1946цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц, провадження №14-16цс18. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 3 515 грн. 29 коп. /а.с. 1/, які відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved