Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У серпні 2024 року позивач ТОВ "Фінансова компанія управління активами" звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики № 1759665 в розмірі 15970 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.02.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики № 1759665, згідно умов якого останньому надано в кредит грошові кошти в сумі 10000 грн., строком на 30 днів, до 07.03.2021, зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір підписано електронним підписом та в день його укладення, відповідачу перераховані кошти на його банківський картковий рахунок. 21.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу №2106, згідно якого, компанія придбала права вимоги до боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.06.2021 до договору факторингу №2106 фактор набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 33880 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 23880 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач належним чином зобов"язання щодо повернення основної суми боргу за договором позики та заборгованості за процентами не виконав ні перед позичкодавцем, ні перед позивачем. Позивач з урахуванням умов укладеного договору позики, зазначає, що заборгованість відповідача складає 15970 грн., зокрема: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5970 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 29.08.2024 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника банку, проти постановлення заочного рішення не заперечує. У судове засідання, призначене на 23.09.2024, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відстеженням рекомендованого листа "Укрпошта", згідно якого судову повістку, позовну заяву та додані до неї документи він отримав особисто 31.08.2024. У судові засідання, призначені на 10.10.2024, 22.10.2024 та 05.11.2024, відповідач не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернулися відправлення з повістками з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв"язку з відсутністю адресата за зареєстрованою адресою проживання. Відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 05.02.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1759665. За умовами договору відповідач отримав суму позики у розмірі 10000 грн. строком на 30 днів, процентна ставка (базова)/день - 1,99 % (фіксована), дата надання позики - 05.02.2021, дата повернення позики (останній день) - 07.03.2021. Проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики. Згідно довідки про ідентифікацію складену ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів", [PERSON] підписав укладений договір № 1759665 від 05.02.2021 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - [NUMBER], який направлено 05.05.2021 о 10:29:14 на електронну пошта - [INFO] З розрахунку заборгованості за договором позики № 1759665 від 05.02.2021 складеного ТОВ "Фінансова компанія управління активами", вбачається, що [PERSON] за період з 05.02.2021 по 09.08.2024 має заборгованість в сумі 15 970 грн., яка складається із: заборгованості за тілом позики - 10000 грн.; заборгованості за процентами - 5 970 грн. 21.06.2021 між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу № 2106, у відповідності до умов якого фінансова компанія за грошові кошти придбала права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей (додаток №1 до цього договору), в розмірі портфеля заборгованостей. Сторони погодили, що до фактора переходять всі права грошової вимоги, які належали клієнту за кредитними договорами. Відповідно до акта прийому-передачі реєстру заборгованостей за договором факторингу №2106 від 21.06.2024, клієнт ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передав, а фактор ТОВ "Фінансова компанія управління активами" прийняв оригінал реєстру заборгованостей від 21.06.2021, після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стостовно заборгованостей. Згідно реєстру прав вимоги №1 від 21.06.2021, ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступило ТОВ "Фінансова "Фінансова компанія управління активами" право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до [PERSON] , номер договору 1759665 від 05.02.2021, в сумі 33880 грн. Як вбачається з повідомлення та виписки по картковому рахунку АТ "Універсал Банк" від 05.11.2024, банківська картка № [NUMBER] емітована банком на ім"я [PERSON] , на яку 05.02.2021 зараховано 10 000 грн. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У справі встановлено, що договір позики № 1759665 від 05 лютого 2021 року укладено між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами". Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення 05.02.2021 ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" договору позики №1759665 з відповідачем в електронному вигляді відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлений відповідачу на вказану ним електронну пошту. ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" свої зобов"язання за договором позики виконало в повному обсязі, а саме відповідачу надано грошові кошти в розмірі 10 000 грн., шляхом перерахування 05.02.2021 на його банківську картку № [NUMBER] відкриту АТ "Універсал Банк". У той же час, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, грошові кошти не повернув та відсотки за їх використання не сплатив, внаслідок чого заборгованість [PERSON] становить 15970 грн., яка складається із: заборгованості за основною сумою боргу - 10000 грн.; заборгованості за відсотками - 5970 грн. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов"язання щодо повернення чергової частини суми позики є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми позики. Оскільки [PERSON] не виконав умови договору позики та не сплатив заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 15970 грн., оскільки ТОВ "Фінансова компанія управління активами" набуло право вимоги до відповідача на підставі договору факторингу №2106 від 21.06.2021 укладеного із позикодавцем. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2422 грн. 40 коп., покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved