Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи» звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому, просить стягнути з відповідача заборгованість за ставкою 3% річних та інфляційні витрати за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 у розмірі 26982,18 грн. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» зазначає, що 24.06.2008 між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02012720340. Відповідно до п. 1.1 та п. 5.1 Кредитного договору, Кредитодавець згідно умов цього Договору зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Кредитодавцю кредит у сумі 79129,00 гривень, яка підлягає погашенню в термін до 10.06.2015 року та сплатити Кредитодавцю проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та виконати інші грошові зобов`язання. Кредитодавець свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 79129,00 гривень. Проте, відповідач у встановлений строк не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим Кредитодавець звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2009 справа №2-3648, позов ТОВ «ПростоФінанс» задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 02012720340 від 24.06.2008 в розмірі 93449,20 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1184,49 грн. 25.05.2012 ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» уклали договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кредитні Ініціативи» передало грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», яке в свою чергу відступило ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] за відповідним кредитним договором. На час подання позову відповідачем рішення суду не виконано. З огляду на те, що [PERSON] не виконував рішення суду та продовжував користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, що порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном, позивач просить суд стягнути з відповідача суми боргу за вказаним кредитним договором на підставі рішення суду з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення. Відповідно до заборгованості за кредитним договором № 02012720340 від 24.06.2008 за\~статтею 625 ЦК України\~(3% річних та інфляційних витрат) загальна заборгованість [PERSON] за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 року за ставкою 3% та інфляційних витрат на кредитну заборгованість становить 26928,18 грн., які складаються з 7046,94 грн. сума заборгованості за 3% річних на кредитну заборгованість; 19935,24 грн. сума заборгованості за\~інфляційними витратами на кредитну заборгованість. У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 26982,18 грн. та 3028,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2024 матеріали вищевказаної справи було передано на розгляд Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Згідно автоматизованого розподілу справу 08.07.2024 передано для розгляду судді Стеценку А.В. Ухвалою судді від 10.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання, не з`явився. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просила справу розглядати за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, остання відома адреса місця проживання (перебування) якого знаходиться на тимчасово окупованій території України, викликався в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції, чинній на момент розгляду справи. Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання повторно не прибув, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не подав, із заявами про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. З огляду на викладене, суд постановив здійснити заочний розгляд справи, обмежившись дослідженням доказів, наданих позивачем, що відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.06.2008 між ТОВ «ПростоФінанс» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02012720340, відповідно до умов якого Кредитодавець надав відповідачу, грошові кошти в сумі 79129,00 грн., яка підлягає погашенню в термін до 10.06.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом, комісії за надання кредиту, комісії за управління кредитом та виконати інші грошові зобов`язання (а.с. 9-19). Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2009 в справі №2-3648, на користь ТОВ «ПростоФінанс» стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 02012720340 від 24.06.2008 в розмірі 93449,20 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1184,49 грн.(а.с. 18-19). 18.05.2012 між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір №650651 про відступлення прав за договорами забезпечення, у зв`язку з чим відбулась зміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим листом №2-3648/09 про стягнення з [PERSON] 94633, 69 грн., тому ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2014 замінено стягувача у виконавчому провадженні №35830985 з виконання вищезазначеного судового рішення з ТОВ «ПростоФінанс» на ТОВ «Кредитні Ініціативи» (а.с. 20-21). Відповідач рішення суду не виконав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Внаслідок не виконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Згідно з\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610\~ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями\~ст. 611цього Кодексу\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема,\~ст. 625ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу індекс інфляції та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Також суд зазначає, що у ч. 2\~ст. 625ЦК України\~прямо зазначено, що індекс інфляції та 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку індексу інфляції та 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц. Позивачем до суду подано розрахунок суми заборгованості за тілом кредиту, який не оспорюється відповідачем, відповідно до якого заборгованість з 23.02.2019 по 23.02.2022 26982,18 грн., яка складається з 7046,94 грн. суми заборгованості за 3% річних на кредитну заборгованість; 19935,24 грн. - суми заборгованості за\~інфляційними витратами на кредитну заборгованість Оскільки правовий аналіз положень статей\~526,\~599,\~611,\~625ЦК України\~дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених\~статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Відповідач, доказів на спростування поданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої, суду не надав. Суд вважає позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved