Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] в якому просить шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що у 2019 році дружина, за їх спільною згодою, виїхала на роботу за кордон. Між ними була домовленість, що час перебування її за кордоном не буде тривалим, при потребі носитиме періодичний характер. Проте, протягом останніх років відповідачка весь час перебуває у Польщі, де працює, додому не навідується, всі його прохання, зауваження щодо налагодження сімейних стосунків вона ігнорує, що призвело до їх припинення. Шлюб носить формальний характер. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в зал судового засідання не прибув, подав заяву, в якій просить справу слухати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позов підтримав та просить такий задовольнити. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не прибула повторно, будучи належно повідомленою про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомила. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові документи, оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони уклали шлюб 23 січня 1993 року, актовий запис №2, зареєстрований Віньковецьким райвідділом ЗАГС Хмельницької області (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.01.1993). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В 2019 році відповідач виїхала на роботу за кордон, де постійно перебуває і протягом двох років, приїжджаючи в Україну, відвідує тільки своїх родичів в Хмельницькій області, а тому спільне сімейне життя у сторін не складається і вони припинили подружні відносини. Між ними відсутнє порозуміння, в них різні погляди на вирішення сімейних проблем, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюб набув формальних рис. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).\~\~\~ Згідно ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.24,55,56,105,110,112 СК України,

Outcome: approved