Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Сікорська І.С., звернулась до суду з позовною заявою до ТзОВ «Українські фінансові операції», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. №9999 від 15.11.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Українські фінансові операції» заборгованості в розмірі 16\~904,40 грн та стягнути з відповідача судові витрати. Обгрунтування позиції сторін. В обгрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~зазначає,\~що \~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Золотих О.О.\~вчинено виконавчий\~напис №\~9999\~від 15.11.2021,\~ про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «Українські\~фінансові операції»\~заборгованості в\~розмірі 16\~904,40\~грн.\~Приватний нотаріус,\~мотивував виконавчий\~напис тим,\~що [PERSON] \~є боржником\~за кредитним\~договором №\~1898812\~від 15.03.2021,\~укладеним з\~ТОВ «Маніфою»,\~правонаступником всіх\~прав та\~обов`язків\~якого за\~договором факторингу\~№ 10-09/2021\~від 10.09.2021\~є ТОВ\~«Українські фінансові\~операції».\~Строк платежу\~за Кредитним\~договором настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~09.09.2021\~по 27.10.2021.\~Сума заборгованості\~за кредитним\~договором складає\~16\~904,40\~грн.\~ Вважає,\~що виконавчий\~напис №\~9999\~від 15.11.2021\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Золотих О.О.\~про стягнення\~заборгованості є\~протиправним,\~тобто такий,\~що винесений\~з порушенням\~вимог чинного\~законодавства України\~та не\~підлягає виконанню. Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Починаючи з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 15.11.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.09.2024 /а.с.19-20/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.09.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідачів справу розглядом відкладено на 30.10.2024 /а.с.29/. Розгляд справи по суті відбувся 30.10.2024 за відсутності сторін. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Представник позивачки [PERSON] , адвокат Сікорська І.С., в позовній заяві просить розглядати справу без участі сторони позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТзОВ «Українські фінансові операції», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, згідно якого документ в електронному вигляді «Ухвала судового засідання» від 19.09.2024 була доставлена до електронного кабінету ТзОВ «Українські фінансові операції» 19.09.2024 17:55:25 /а.с. 34 на звороті/. Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується конвертом, котрий повернувся до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання /а.с.35-36/. Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.10.2024, є дата складення повного тексту судового рішення 01.11.2024. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідачів не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору позики №1898812 від 15.03.2021 позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов'язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані із виконанням цим договором, тип позики короткострокова, сума позики 5\~200 грн 00 коп, строк позики до 14.04.2021 /а.с.9-12/. Відповідно до розрахунку орієнтовної загальної вартості позики, який є додатком №1 до договору позики №189812 від 15.03.2021, строк користування 30 днів, сума позики 5\~200,00 грн, нараховані проценти за користування позикою 1\~707,42 грн, всього до сплати 6\~907,42 грн /а.с. 12 на звороті 13 на звороті/. Згідно виконавчого напису вчиненого 15.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за № 9999, [PERSON] , [INFO] , є боржником за договором № 1898812 від 15.03.2021, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу № 10-09/2021 від 10.09.2021 є товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції». Строк платежу за договором № 1898812 від 15.03.2021 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.09.2021 року по 27.10.2021 року. Сума заборгованості становить 16 104,4 грн, що складається з: простроченої заборгованості за сумою позики становить 5 200 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування позикою становить 8 278,4 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за прострочення позики становить 2\~626 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, розмірі 800,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню боржника на користь стягувача становить 16 904,4 грн /а.с.8/. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №67640215 від 24.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельником Р.І. на підставі виконавчого напису №9999 виданого 15.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було постановлено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» борг в сумі 16\~904,4 грн згідно кредитного договору від 15.03.2021 укладеного з ТзОВ «Маніфою» /а.с.14/. Норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі\~статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного. Відповідно до частини другої\~статті 1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 5 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріус зобов`язаний: відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~зі змінами внесеними\~постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~визначено, що для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 (яка набула чинності та є чинною донині) визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в тому числі в частині, доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Таким чином, відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №158/2157/17. Згідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 15.11.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував обставини, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1\~211,20 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції 0.0.3787604287.1.

Outcome: approved