Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» (далі скорочено ТОВ «ФК «К9») [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 05.04.2024, в якій просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «К9» заборгованість за кредитним договором №3840250 від 18.03.2021 у загальному розмірі 49 200 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору 2 430 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 18.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №3840250 про надання споживчого кредиту у сумі 15 000 грн. на умовах строковості (до 18.02.2021), поворотності, оплатності. Умовами п.1.5 договору передбачено позичальником процентів за користування кредитом за ставкою 1,9% за кожен день користування кредитом. Кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання перед позичальником, надавши кредит в обумовленому розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [PERSON] , яка зі свого боку зобов`язання належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості станом на 05.04.2024 у розмірі 49 200 грн., що включає: заборгованість за кредитом - 15 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 34 200 грн. Позаяк, 03.11.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «К9», як фактором, було укладено договір факторингу № 03/11/2021 про відступлення права грошової вимоги, за яким ТОВ «ФК «К9» набуло грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3840250 від 18.03.2021 у загальному розмірі вимог 49 200 грн. 00 коп. Після відступлення позивачу права вимоги, заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 49 200 грн. та включає: заборгованість за кредитом - 15 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 34 200 грн. ТОВ «ФК «К9» як дійсний кредитор направляв [PERSON] 27.12.2023 вимогу про погашення боргу, яку позичальник залишила поза увагою. З огляду на те, що відповідач наявну заборгованість за кредитним договором в добровільному порядку не погашає, тому позивач, будучи дійсним кредитом, вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 13.05.2024 позовну заяву до [PERSON] (дійсне прізвище - [PERSON] ) прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача [PERSON] - адвокат Жупинський М.А. подав відзив на позов шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Свої заперечення по суті пред`явлених вимог мотивував тим, що позивачем не надано доказів перерахування на користь [PERSON] грошових коштів за умовами кредитного договору №3840250 від 18.03.2021 (виписки по рахунку, із зазначенням чітких сум наданого кредиту, дати проведення платежу тощо), в той час як надана позивачем довідка щодо цього не містить усієї необхідної інформації, яка б визначала її належність як доказу у справі. Відтак, вимоги про стягнення з відповідача боргу за тілом кредиту в сумі 15 000 грн. задоволенню не підлягають за недоведеністю. Що стосується нарахування процентів за користування кредитом, то представник зауважив, що їх нарахування проведено поза межами строку дії договору, що суперечить вимогам чинного законодавства, ст.1048 ЦК України та правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у ряді постанов з цього приводу, зокрема, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 16.03.2021 у справі №921/387/18, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Крім того, у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 Велика Палата Верховного Суду відступила від своїх попередніх висновків щодо можливості передбачення у кредитному договорі нарахування процентів на підставі ст.1048 ЦК України за межами строку кредитування, зазначивши, що не може слугувати підставою для нарахування кредитором відсотків передбачених договором після настання прострочення умова договору про право банку нараховувати проценти за користування кредитом по день повного погашення заборгованості (п.п.6.32, 6.36 постанови). Такої позиції дотримується Верховний Суд відповідно до постанови від 25.07.2023 у справі №910/19891/20. Крім того, представник зазначив, що позивачем не надано доказів виконання вимог ч.2 ст.11 Закону України №1023-ХІІ щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими кредитор. Зважаючи на вищенаведене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача 4 000 грн. 00 коп. в рахунок компенсації понесених нею витрат на правничу допомогу. Правом на подання відповіді на відзив в межах встановленого судом строку позивач не скористався, клопотань про надання додаткового часу від представників позивача не надходило. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії у вигляді забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову або інші судом у справі не проводились. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки жоден із учасників справи не заявив про свою участь у судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши позицію сторін, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як позикодавцем, та [PERSON] як позичальником, було укладено електронний договір №3840250 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого Товариство зобов`язується надати споживачеві грошові кошти на споживчі потреби. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписаний 18.03.2021 о 09.54 год. електронним підписом одноразовим ідентифікатором М402362. Відповідно до п.1.1 договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході в особистий кабінет у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введеного коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення паролю входу до особистого кабінету. Згідно з п.1.3 договору, сума кредиту складає 15 000 грн. 00 коп. Пунктом 1.4 договору передбачено, що строк кредиту становить 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених у розділі 4 цього договору. Тип процентної ставки - фіксована (п.1.5). У п.1.5.1 договору сторони погодили стандартну процентну ставку - 1,90% в день, яка застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору. Відповідно до п.1.5.1 договору, встановлена знижена процентна ставка 0,95% в день, яка застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору, або протягом 3-х календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник лояльності, отримає знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більш ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно) буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим договором здійснюється сама на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише, як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим договором. Якщо споживач є учасником програми лояльності розмір зниженої процентної ставки зазначений в договорі має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в договорі. Якщо споживач не є учасником програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, у зв`язку з чим цей підпункт договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для споживача. Мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору). Дата повернення кредиту - 17.04.2021. Додатком №1 до вказаного вище договору погоджено Графік платежів та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Відповідно до п.2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до п.2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1 договору. Пунктом 3.1 договору погоджено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредитування (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та або у році, тобто метод «факт/факт». За положеннями п.4.2.2 договору, пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, наведених у цьому договорі. Згідно з п. 4.3.1 - п. 4.4 кредитного договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою cпоживача, відповідно до п.п.4.2.2 - 4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п.п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у cпоживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою cпоживача, у порядку передбаченому п.4.2 договору. Вказаний в цьому розділі порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинений в письмовій формі, оскільки воля сторін передбачена в п.4.2 договору виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, а в п.4.3 договору - письмово цим договором, що відповідає вимогам, встановленим ст. 207 ЦК України до письмової форми правочину. Відповідно до п. 4.2, п. 4.2.1 - п.4.2.2, п. 4.2.4 кредитного договору порядок продовження строку кредиту за ініціативою споживача (далі - пролонгація): споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пп.4.2.2. договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів: перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку товариства info@creditplus.ua (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомлені номеру та дати цього договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений споживачем платіж буде розцінений товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом. У випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в п.п.4.2.2 цього пункту договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Згідно з п.5.4 договору, споживач зобов`язався у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. За п.п.1, 3, 8 п.5.1 кредитного договору товариство має право: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; 3) укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача; у випадку допущення споживачем прострочення виконання зобов`язань за цим договором передавати інформацію про прострочену заборгованість близьким родичам, зокрема інформацію про розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, проценти за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються при невиконанні зобов`язання за цим договором або відповідно до законодавства. Судовим розглядом також встановлено, що 18.03.2021 позичальником підписано електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М402362Графік платежів до договору. Надаючи оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.ч.1, 2 ст.1047 ЦК України). Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3, ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] (дійсне прізвище « [PERSON] », змінене під час державної реєстрації шлюбу відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.02.2022) укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, з наданих суду позивачем доказів вбачається, що відповідач вчинила певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а саме, зареєструвалася в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримала повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») із одноразовим ідентифікатором, та прийняла пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого кредитором одноразового ідентифікатора. Жодних умов, які законом визнаються несправедливими до договору внесено не було. Застережень або зауважень з боку позичальника щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору, під час його підписання, не було подано. Узгоджені сторонами правочину умови не суперечать положенням ч.5 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) та затвердженому сторонами графіку платежів. Позичальник здійснювала платежі на погашення кредиту та відсотків з урахуванням усіх видів відсотків, тому суд вважає, що таким чином остання погодилась на такі умови кредитування, які частково виконувала. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Доказів зворотного відповідач та її представник суду не надали, як і не спростували факт укладення договору. Судовим розглядом також встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі. Факт перерахування кредитних коштів в сумі 15 000 грн. на картковий рахунок, вказаний [PERSON] при укладенні договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 25.06.2024 7/5188, де вказана транзакція зазначена за №923624492, замовлення №16205495, статус «прийнято». Вказаний доказ спростовує доводи відповідача та її представника про недоведеність позивачем перерахування коштів на картку відповідача. При цьому, заперечуючи проти позову, відповідач не надала будь-яких доказів, зокрема, виписки по її особовому рахунку, доступ до якого вона має, як клієнт, та банк-емітент банківської карти, чи довідки про відсутність у неї банківської карти № [NUMBER] на момент здійснення перерахування коштів. Згідно з карткою обліку заборгованості за договором кредиту, [PERSON] здійснила єдиний платіж -18.04.2021 у розмірі 4 560 грн., які було зараховано на погашення процентів, нарахованих за зниженою ставкою, у зв`язку з цим відповідно до п.1.4, п.4.2 договорів відбулося продовження строку дії договору зі стандартною процентною ставкою 1,90% на день (п.1.5 договору), про що повідомлено відповідача шляхом направлення СМС-повідомлення. У подальшому позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, угоду про пролонгацію строку дії договору не уклала у зв`язку з чим на підставі п.4.3 договору строк дії кредитного договору було автопролонговано на 90 днів, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Щомісячно проценти нараховувались за стандартною ставкою. Станом на 05.04.2024 заборгованість склала у розмірі 49 200 грн., що включає: заборгованість за кредитом - 15 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 34 200 грн., нарахованих за стандартною ставкою. Починаючи з 17.08.2021 нарахування процентів відповідачеві кредитором припинено.Наданий позивачем детальний розрахунок заборгованості по кредиту відповідачем не спростовано, а також не доведено належними доказами відсутність такої заборгованості перед позивачем чи попереднім кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором, 03.11.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», було укладено договір факторингу №03/11/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором, свідченням чому є акт прийому-передачі реєстру боржників. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до приписів ст.ст.514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовими установами, які надають фінансові послуги, що підтверджується відповідними свідоцтвами та виписками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення (письмової вимоги) від 27.12.2023 за вих. №2712_24. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №3840250 від 18.03.2021 у загальному розмірі 49 200 грн. 00 коп. Приходячи до такого висновку суд залишає поза увагою посилання представника відповідача на постанови Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 16.03.2021 у справі №921/387/18, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, оскільки правовідносин сторін у даній справі не є тотожними з правовідносинами у вищевказаних справах, а твердження відповідача щодо строків нарахування процентів за кредитом поза межами строку кредитування спростовуютьться умовами договору кредитування та доведеністю факту пролонгування дії договору внаслідок вчинення відповідачем конклюдентних дій, які свідчили про прийняття умов щодо його пролонгування шляхом одноразової сплати усієї суми нарахованих процентів за зниженою ставкою. Вирішуючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved