Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

08.04.2024 року Двалі Майя, [PERSON] , [PERSON] , через свого представника - адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича, звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, в якій просили стягнути страхове відшкодування шкоди, заподіяної смертю в загальному розмірі 180 000.00 грн., страхове відшкодування моральної шкоди , заподіяної смертю в загальному розмірі 60 000.00 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 39 287.67 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 104 705.31 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 22 270.68 грн., судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявленого позову представник позивачів посилається на те, що 14 жовтня 2020 року страхувальник відповідача [PERSON] керуючи власним, технічно справним мотоциклом «HONDA SHADOW 400», реєстраційний номер [NUMBER] , перевозячи пасажира [PERSON] допустив порушення вимог п. 1.5., п/п б) п. 2.3., п.п. 12.3., 12.4., п/п б) п. 12.9. Правил дорожнього руху, які призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті Двалі Картлос та спричинення [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. За фактом наїзду [PERSON] на пішохода Двалі Картлоса було розпочате досудове розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020160000001198 від 15.10.2020 року. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як водія мотоциклу «HONDA SHADOW 400», р.н. [NUMBER] була застрахована у відповідача ПрАТ «УПСК», згідно полісу № АР/8917157. 03.12.2020 року представником позивачів засобами електронного зв`язку на адресу ПрАТ «УПСК» було направлено повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування з додатками, які отримані відповідачем 04.12.2020 року. Страхове відшкодування відповідачем здійснено не було. 26.02.2024 року адвокатом Румянцевим Олександром Геннадійовичем направлено до ПрАТ «УПСК» адвокатський запит № 01-26-02/24 з вимогою надати інформацію чи приймалося страховиком ПрАТ «УПСК» рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування за заявою адвоката [PERSON] в інтересах Двалі Майі за страховим випадком, який настав 14.10.2020 року за участі страхувальника ПрАТ «УПСК» - [PERSON] - водія забезпеченого ТЗ «HONDA SHADOW 400», реєстраційний номер [NUMBER] , а також з вимогою надати копії всіх без виключення матеріалів страхової справи за вищевказаним страховим випадком включно з копіями прийнятих страховиком у справі рішень. 06.03.2024 року на адресу адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича надійшла відповідь №0682/12 на запит, якою повідомлено, що страховиком, застосовуючи норму п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було зупинено розгляд справи про виплату страхового відшкодування до моменту отримання страховиком рішення суду, яке набрало законної сили. Не погодившись з рішенням відповідача про зупинення розгляду справи позивачі подали до Київського районного суду м. Одеси даний позов. Позивачі зазначають, що у відповідності до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом із тим, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Таким чином, притягнення страхувальника відповідача до кримінальної відповідальності, як і не притягнення, не впливало на обов`язок відповідача здійснити страхове відшкодування. Отже, відповідач у 90-денний строк з дати подання заяви про виплату страхового відшкодування був зобов`язаний здійснити страхове відшкодування шкоди заподіяної смертю потерпілого. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 09.04.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Двалі Майї, [PERSON] , [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. 06.05.2024 року від відповідача ПрАТ "УПСК" до канцелярії суду надійшов відзив, відповідно до якого він просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що у відповідності п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перебіг строку на здійснення страхового відшкодування припиняється, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі. Перебіг строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Зазначав, що позивачами не було надано разом з заявою про страхове відшкодування документів, які б засвідчували відсутність у загиблого на час ДТП батьків, а також інших дітей, у т.ч. від іншого шлюбу, якщо такий був. Посилався на ст.ст.1193, 1195 ЦК України, вказуючи, що необхідно врахувати вину самого потерпілого в ДТП, що матиме вплив на розмір відшкодування. Зазначав, що фінансові санкції до відповідача за пропуск строку на виплату страхового відшкодування не можуть бути застосовані, оскільки відповідач повідомив позивачів про припинення його строку. Крім того, відповідач не погодився з вартістю послуг адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича, зазначивши, що розмір витрат на правову допомогу, виходячи з вартості однієї години роботи адвоката 3000.00 грн. є завищеним. Просив відмовити у задоволенні позову. 19.06.2024 року представником позивачів подано відповідь на відзив, у якій зазначено відношення до припинення перебігу строку на виплату страхового відшкодування. Зазначено про неможливість застосування норм ст.ст.1193,1195 ЦК України, оскільки дані норми застосовуються до фізичних осіб, які заподіяли шкоду. Натомість відповідач є юридичною особою. Зазначено, що зі спливом трьох років з моменту заподіяння потерпілому Двалі Картлосу смерті, в разі неподання особами з числа близьких родичів загиблого заяв про страхове відшкодування, страховик відмовляє у виплаті цього відшкодування, оскільки 3-річний строк є присічним і поновленню не підлягає. Отже, відсутня необхідність встановлення кола родичів загиблого, які мали право отримати страхове відшкодування. Зазначено, що відповідачем не направлялося рішення страховика про зупинення перебігу строку на виплату страхового відшкодування, отже не може бути застосований правовий висновок Верховного Суду, викладений у Постанові КЦС ВС від 21.04.2022 року у справі №447/2222/20, оскільки обставини цих справ не є аналогічними. 01.07.2024 року на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача, доводи яких тотожні доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву. 03.07.2024 року судом ухвалено закрити підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 04.11.2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачів про долучення доказів, а саме, копій вироку Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2024 року у справі №947/7514/22 та ухвали Одеського апеляційного суду від 24.10.2024 року у цій же справі. Представник позивача просив суд поновити пропущений з поважних причин строк на подання доказів та долучити ці докази до матеріалів справи. В клопотанні представник зазначив, що встановлені судами у справі №947/7514/22 обставини спростовують доводи викладені у відзиві відповідачем. В судове засідання 04.11.2024 року позивачі та їх представник не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його та позивачів відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити повністю. Вказав, що має намір протягом 5-ти днів звернутися до суду з заявою про розподіл судових витрат. В судове засідання 04.11.2024 року відповідач своїх представників не направив. 17.09.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача, в якій він просив суд здійснити судовий розгляд без участі представника відповідача. Позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у відзиві. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 14 жовтня 2020 року страхувальник відповідача [PERSON] керуючи власним, технічно справним мотоциклом «HONDA SHADOW 400», реєстраційний номер [NUMBER] , перевозячи пасажира [PERSON] допустив порушення вимог п. 1.5., п/п б) п. 2.3., п.п. 12.3., 12.4., п/п б) п. 12.9. Правил дорожнього руху, які призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті Двалі Картлос та спричинення [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Вироком Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2024 року у справі №947/7514/22 встановлено, що смерть Двалі Картлоса знаходиться у прямому причинному зв`язку з наїздом на нього мотоциклу під керуванням [PERSON] . В ході судового розгляду справи №947/7514/22 обвинувачений [PERSON] визнав вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. За судового розгляду справи №947/7514/22 обставин непереборної сили або умислу потерпілого встановлено не було. Відповідачем доказів існування цих обставин також не долучено. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у відповідача ПрАТ «УПСК», згідно полісу № АР/8917157. Відповідно до Полісу ОСЦВВВНТЗ, розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає - 260 000.00 грн., франшиза складає - 0,00 грн. 03.12.2022 року позивач в порядку ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ПрАТ "УПСК" із повідомленням про ДТП та заявою про здійснення страхового відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц (провадження№ 61-26405св18). Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved