Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 17.05.2023 року до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 70000 гривень 00 копійок щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилась донька [PERSON] . Шлюбні відносини припинено. Наразі донька проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини, не надає. [PERSON] працює моряком та отримує заробітну плату у розмірі 10 150 доларів США на місяць, що згідно курсу валют на 15.05.2023 року становить 381 335 гривень 50 копійок. Дитині необхідні кошти на курси англійської мови, тренування з тенісу, курси малювання, коли дитина хворіє - на ліки, одяг, харчування, підручники, тощо. Також враховуючи воєнний стан у країні, позивачці хотілося б, щоб дитина навчалася оффлайн у школі, де забезпечують безпеку, а це все платно. Зважаючи на індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, беручи до уваги працездатність відповідача, отримання ним заробітної плати у вказаному вище розмірі та перебування дитини на повному утриманні позивачки, з метою забезпечення дитини достатнім (не мінімальним) рівнем збереження здоров`я та розвитком, позивачка вважає що доцільним буде присудження аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 70 000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 22.05.2023 року було відкрито провадження по справі після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України. 02.11.2023 року було ухвалено заочне рішення у справі. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.04.2024 року заочне рішення у справі від 02.11.2023 року було скасовано та призначено судове засідання по справі. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що наразі позивачка з дитиною перебувають у Румунії, куди виїхали під час війни. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково щодо сплати аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 гривень на місяць, та зазначив про необґрунтованість заявленого позивачкою розміру аліментів у сумі 70000 гривень. Надаючи пояснення представник відповідача підтримав доводи, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, відповідно до яких на цей час відповідач проживає не в Україні, а саме в Болгарії, про що було достеменно відомо позивачці. Востаннє вона бачилась з відповідачем у лютому 2023 року в Румунії. Позивачка постійно спілкується з відповідачем з приводу придбання необхідних речей для доньки. Вказані вимоги завжди задовольняються. Трудову угоду від 22 березня 2023 року для найму на борту судна RTM COOK, ід. номер команди: МА113543, яку суд взяв до уваги при визначенні розміру аліментів виходячи із заробітної плати 10140 доларів США на місяць, що згідно курсу валют станом на 02 листопада 2023 становить 367732 гривні 17 копійок, відповідач ніколи не підписував та не виконував, цей доказ є недостовірним, оригінал угоди відсутній. У вказаний час відповідач мав одночасно виконувати трудову угоду від 21 липня 2022 року, яку позивачка додала до позовної заяви, на судні RIXTA OLDENDORFF. Ліцензії моряка RPS №RPSL-MUM-088 у вказаному договорі стосується крюінгової компанії. Наразі після закінчення останньої трудової угоди, копію якої надала позивачка разом з позовною заявою, відповідач не укладав жодної угоди. До позовної заяви позивачка не вказала жодного доказу та обґрунтування саме такої суми аліментів. Відповідно до доданих трудових угод отримувачем коштів за ними була вказана саме позивачка. Відповідно до банківської виписки по рахунку позивачки за період з 20 жовтня 2018 року по 11 квітня 2022 року позивачка отримала на свій рахунок заробітну плату відповідача у розмірі 234 175,23 доларів США. На цей час доходу у відповідача не має взагалі. Виходячи з фінансових можливостей відповідача, розмір аліментів може бути визначений на рівні 8000,00 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України). Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 01.11.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції). Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.01.2024 року у справі №487/6973/23, провадження №2/487/617/24 шлюб між сторонами було розірвано. Неповнолітня дитина [PERSON] мешкає з позивачкою. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 07.05.2024 року за клопотанням представника позивача про витребування доказів було витребувано у Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (адміністрація судноплавства) інформацію, коли [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , видавалося посвідчення особи моряка та інформацію про те, на яких судах та в який час він працював, з наданням належним чином завірених копій вказаних документів з 2021 року по день надання відповіді. Витребувано у ДПС у Миколаївській області, інформацію про розмір отриманого [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , доходу з 2021 року по день надання відповіді. Згідно із відповіддю Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України (адміністрація судноплавства) від 06.06.2024 року №8086/09-2/15-24 громадянин [PERSON] не звертався до Адміністрації судноплавства стосовно оформлення (продовження строку дії) посвідчення особи моряка. Стосовно наданні інформації про працевлаштування [PERSON] зазначено, що відповідно до Положення про Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року №212, питання підтвердження факту несення служби на борту суден та працевлаштування на борту судна будь-яких осіб не відноситься до компетенції Адміністрації судноплавства. Згідно із відповіддю Головного управління ДПС у Миколаївській області №5922/5/14-29-12-01-02 від 05.06.2024 року за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2024 року відсутня інформація про доходи [PERSON] . На підтвердження доводів щодо можливості сплати аліментів у заявленому розміру, представником позивачки надано копії договорів та супутніх документів щодо працевлаштування відповідача моряком за кордоном. Представником відповідача категорично заперечувались факти укладання вказаних договорів та поставлено під сумнів достовірність та відповідність поданих копій їх оригіналам. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 95 та ч. 5 ст. 100 ЦПК України представнику позивача було запропоновано надати оригінали вказаних письмових та електронних доказів, які до суду надані не були та вказано, що дані документи були передані йому його клієнткою - позивачкою [PERSON] та звідки вона їх отримала він пояснити не може, оригінали договорів про працевлаштування [PERSON] моряком існують лише в електронному вигляді, де саме - невідомо. За змістом ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Згідно із ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Отже, надані позивачкою та її представником копії договорів та супутніх документів щодо працевлаштування відповідача моряком за кордоном відповідно до норм ч. 6 ст. 95 та ч. 5 ст. 100 ЦПК України не підлягають прийняттю судом до уваги з наведених вище підстав. З огляду на викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд вважає, що відповідач зобов`язаний і має можливість сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 10 000 гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 17.05.2023 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 гривні 60 копійок.

Outcome: partial