Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на таке. Між позивачем та ТОВ «Сільпо-фуд» як страхувальником було укладено договір страхування т/з №99-09/500/3556, предметом якого були майнові інтереси страхувальника щодо володіння, користування та розпорядження т/з марки «Мercedes» н/з [NUMBER] . 27.09.2022р. відбулась ДТП за участю Т/З Мercedes н/з АА356ТН та т/з марки OPЕL Н/З [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2022р. відповідача було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. Внаслідок ДТП позивач склав страховий акт, на підставі якого було страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в сумі 174998,69 грн. Крім того, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №208535407 у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та остання здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 105\~769,72 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування становить 69228,97 грн. В зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 69228,97 грн. та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Вижницького районного суду від 23.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляду справи, в судове засідання відзиву на позов чи клопотань про відкладення розгляду справи не надав, та приймаючи до уваги, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд знаходить можливим ухвалити заочне рішення у справі. Суд вважає за можливе вирішити справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини суд знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з такого. Між позивачем та ТОВ «Сільпо-фуд» як страхувальником було укладено договір страхування т/з №99-09/500/3556, предметом якого були майнові інтереси страхувальника щодо володіння, користування та розпорядження т/з марки «Мercedes» н/з [NUMBER] . Вказане підтверджується копією договору. 27.09.2022р. відбулась ДТП за участю Т/З Мercedes н/з АА356ТН та т/з марки OPЕL Н/З [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.10.2022р. відповідача було визнано винним у вчиненні вказаної ДТП. Вказане підтверджується копією постанови. Внаслідок ДТП позивач склав страховий акт, на підставі якого було страхувальнику було виплачено страхове відшкодування в сумі 174998,69 грн. Вказане підтверджується копією страхового акту та копією платіжного доручення №15889. Крім того, між цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом №208535407 у ТДВ «СК «Альфа-Гарант» та остання здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 105\~769,72 грн. Вказане підтверджується випискою по рахунку від 22.02.2023 (а.с.23), а також підтверджується самим позивачем. Різниця між фактичним розміром шкоди, і страховим відшкодування становить 69228,97 грн. Відповідно до ст.38.1.1\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичнім працівником). Факт керування відповідачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та залишення місця пригоди було встановлено судом у постанові від 19 червня 2023 року по справі № 344/5269/23, за якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст.124,\~122-4 КУпАП. Згідно ст. 22.1.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно дост. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував потерпілій особі у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з частиною шостою\~статті 261 ЦК України\~за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. За таких обставин, на підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем АТ «СК «КРАЇНА» заявлених позовних вимог до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 69228,97 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннямист. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.\~993,1166,1187,1194\~ЦК України та

Outcome: approved