Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18 липня 2024 року надійшла позовна заява [PERSON] до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання особи власником. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22.02.1996 на підставі договору міни позивач став власником квартири [ADDRESS] . Одночасно в договорі вказувалося, що квартира [ADDRESS] становить 26/100 житлового будинку [ADDRESS] технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення від 29.02.1996 на вказану квартиру в якому вказувалося про реєстрацію даного договору міни за реєстраційним номером 36458. 02.08.2012 Маріупольським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , в якому позивач вказаний як власник, а розмір частки квартири в житловому будинку становить 26/100. Комунальним комерційним підприємством «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість», яке здійснює діяльність на підконтрольній Україні території 21.09.2023 [PERSON] видано довідку № 686 про реєстрацію права власності на вказану вище квартиру. 28.09.2023 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи містять дані, що обмін відбувався на 26/100 частин житлового будинку, проте також вказано об`єкт квартира [ADDRESS] . Даною позовною заявою позивач хоче встановити право одноособового власника 1\\1 частки нерухомого майна (квартири [ADDRESS] ) що має розбіжності з предметом договору міни (26\\100 частки житлового будинку ), тому вказані правовідносини щодо визначення права власності на майно є такими, що вказують на спір про право і підлягають вирішенню в порядку позовного провадження. Станом на момент подачі позову квартиру [ADDRESS] знищено внаслідок попадання авіабомби. Представник відповідача скористався правом на подання відзиву в якому просив відмовити в задоволенні позову оскільки Виконавчий комітет Дніпровської міської ради є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах. Позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача надав заяву в якій просив розглядати справу без фіксації судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до змісту\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Як встановлено судом, 22.02.1996 на підставі договору міни позивач став власником квартири [ADDRESS] . Одночасно в договорі вказувалося, що квартира [ADDRESS] становить 26/100 житлового будинку [ADDRESS] технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення від 29.02.1996 на вказану квартиру в якому вказувалося про реєстрацію даного договору міни за реєстраційним номером 36458. 02.08.2012 Маріупольським бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , в якому позивач вказаний як власник, а розмір частки квартири в житловому будинку становить 26/100. Комунальним комерційним підприємством «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість», яке здійснює діяльність на підконтрольній Україні території 21.09.2023 [PERSON] видано довідку № 686 про реєстрацію права власності на вказану вище квартиру. 28.09.2023 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи містять дані, що обмін відбувався на 26/100 частин житлового будинку, проте також вказано об`єкт квартира [ADDRESS] . Даною позовною заявою позивач хоче встановити право одноособового власника 1\\1 частки нерухомого майна (квартири [ADDRESS] ) що має розбіжності з предметом договору міни (26\\100 частки житлового будинку ), тому вказані правовідносини щодо визначення права власності на майно є такими, що вказують на спір про право і підлягають вирішенню в порядку позовного провадження. Разом з цим, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27.03.2019 у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункт 71)). Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01.04.2020 у справі № 520/13067/17 (пункт 75)). З огляду на те, що Виконавчий комітет Дніпровської міської ради є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах, у позові до нього слід відмовити саме із цієї підстави. Згідно ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed