Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Козівської селищної ради (далі - відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . [PERSON] за життя розпорядилася своїм майном та 29.01.2011 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Маючи намір оформити спадкові права позивач 18.07.2024 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Джули О.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, проте отримав роз`яснення щодо пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим останньому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач зазначив, що разом зі спадкодавцем не проживав та зареєстрований не був, про наявність заповіту, складеного на його користь не знав, оригінал заповіту позивачем було виявлено за адресою проживання померлої [PERSON] в липні 2024 року. З огляду на наведене, просив суд визначити йому додатковий строк достатній для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 28.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати суддею одноособово за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 23.09.2024. Витребувано у Козівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а у разі незаведення або заведення іншим нотаріусом - витяг з відповідного реєстру. Ухвалою суду від 23.09.2024 витребувано у приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Джули Оксани Максимівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №69/2024, яка була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 22.10.2024 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до Козівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено справу до судового розгляду по суті на 11.11.2024 о 12:00 год. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву від 07.11.2024, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити. Представник Козівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву від 12.09.2024, у якому зазначив, що при вирішенні спору по суті Козівська селищна рада покладається на думку суду, справу просив розглянути без його участі. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 17.02.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавця на праві власності на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації від 30.03.1976 (а.с. 49). Згідно заповіту, складеного 29.01.2011 у селищі Козова, Козівського району, Тернопільської області та посвідченого приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу Боднаруком В.Б., зареєстрованого у реєстрі за №120, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с. 8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.03.2019, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (а.с.9). Приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Джулою О.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2024 №144/02-31 (а.с. 7). Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] ніким не прийнята, а спадкова справа №69/2024 після [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена за заявою [PERSON] від 18.07.2024 (а.с. 33, 34-41). Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача. Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України). В силу вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи встановлено, що позивач у встановлений законодавством строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернувся. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За змістом частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі №643/3049/16-ц, від 11.11.2020 у справі №750/262/20, від 03.03.2020 у справі №145/148/20. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини (частина друга статті 1223 ЦК України). Як встановлено судом, [PERSON] є спадкоємцем за заповітомпісля померлої [PERSON] . Інших спадкоємців, які б спадкували майно після смерті спадкодавця немає, спадкова справа №69/2024 після смерті [PERSON] заведена за заявою [PERSON] . Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, в обґрунтування причин пропуску строку прийняття спадщини зазначає, що на момент смерті із спадкодавцем не проживав та не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь. Відповідач таких обставин не заперечив. Враховуючи те, що законодавчо не встановлено конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи, суд дійшов переконання, що позивач з поважних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За таких обставин, з метою захисту прав та інтересів позивача у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved