Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до Миронівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 17.11.2007 перебуває в зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що з лютого 2022 року шлюбних стосунків з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, будь-яке спілкування, окрім рідких розмов за телефоном, відсутнє.У зв`язку із тривалим терміну проживання окремо один від одного, відсутності шлюбних стосунків, спільного бюджету, різних поглядів на життя, вони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Від початку війни, позивачка виїхала з дітьми до Польщі, там вона працює, а діти навчаються. Більше двох років вони проживають окремо. Переконана, що крім дітей, спільних інтересів з відповідачем немає, відсутнє бажання бути разом. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки їх сумісне проживання та ведення господарства припинено з лютого 2022року, на примирення не згодна. Згідно з ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 09.09.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було роз`яснено його право надіслати суду відзив на позовну заяву та усі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі. 09.10.2024\~від представника\~позивача [PERSON] \~надійшла заява\~про розгляд\~справи без\~участі позивача\~та представника\~позивача,\~позовні вимоги,\~заявлені позивачем,\~ підтримав. 10.09.2024 року відповідачу було надіслано судову повістку та позовну заяву з додатком за місцем його проживання, проте, 17.09.2024 року, конверт з поштовим вкладенням повернуто до Миронівського районного суду Київської області, у довідці «Укрпошти» зазначено, що причиною повернення є відсутність адресата за вказаною адресою. 02.10.2024 від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги, заявлені позивачем, підтримав. 02.10.2024, згідно з ухвали Миронівського районного суду Київської області, відповідачу було здійснено виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим належно про дату, час і місце розгляду справи. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 17.11.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.11.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 168 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] ; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 28.01.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 11; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 25.02.2021 року Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 22 (а.с. 9-10). Позивач на примирення не згодна, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім`ї стало те, що сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки ведення спільного господарства та підтримання шлюбних стосунків, фактично припинено. Судом встановлено, що розлад в сім`ї позивача носить не тимчасовий, а тривалий характер. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін, оскільки відносини, які склалися між подружжям суперечать інтересам позивача. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції", і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3\~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач, який наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Статтею 113 Сімейного кодексу України\~передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до приписів ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати, пов`язані з витребуванням доказів та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до квитанції № 17 від 29.08.2024, позивачем, при зверненні з даною позовною заявою, сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1). На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 112, 115 СК України,

Outcome: approved