Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Зміст позовних вимог У листопаді 2023 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал», через представника - адвоката Тарана Владислава Анатолійовича, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з урахуванням нової редакції позовної заяви позивач просить суд скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2008 року на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №40917543 від 23.05.2008, щодо арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з Кредитним договором № 49.28/89/С-П-05, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та [PERSON] 16 грудня 2005 року, [PERSON] було надано кредит у розмірі 67 500,00 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем було укладено Іпотечний договір № 33/89/П/3-05, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О. М. 16 грудня 2005 року за реєстровим № 4736у, яким передано в іпотеку квартиру [ADDRESS] , відповідно до рішення № 1907/5971 Київської міської ради від 18 жовтня 2018 року), будинок [ADDRESS] . Позивач на підставі Договору відступлення став кредитором у зобов`язанні за кредитним договором; до нього перейшло, зокрема, право вимагати від боржника належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. З огляду на викладене, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про заміну іпотекодержателя на Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал». Власником нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кенітал». Підставою для державної реєстрації права власності за позивачем є Іпотечний договір № 33/89/П/3-05, посвідчений 16 грудня 2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим № 4736у. На квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт від 23.05.2008, номер запису про обтяження: 40917543, накладеного на підставі ухвали, серія та номер: № 2-1118/2008, виданий 12.05.2008, видавник: Деснянський районний суд м. Києва, суддя Дубінін В.І. Позивач вказує, що заочне рішення Деснянського районного суду м Києва від 05 червня 2008 року № 2-1118/2008 було скасоване рішенням Апеляційного суду м Києва від 12 січня 2012 року у справі № 22-ц/2690/2754/2012, підстави для арешту в межах забезпечення позову - відсутні. Представником позивача адвокатом Тараном Владиславом Анатолійовичем було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову до Деснянського районного суду в межах справи № 2-1118/08. 22.11.2023 Деснянським районним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі № 2-1118/08, якою клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" - адвоката Тарана Владислава Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №2-1118/08 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального окргу Аніскова Н.А. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру - залишено без задоволення. Позивач вказує, що оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компаній «Стандарт Кепітал» від 15 грудин 2020 року є власником нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то він звертається до суду за захистом свого права мирного володіння, користування, розпорядження майном, яке є обмеженим внаслідок накладеного арешту. Позиція сторони відповідача 16.12.2005 між [PERSON] та ВАТ «Кредиторомбанк» було укладено кредитний договір № 49.28/89/С-П-05, за умовами якого відповідачка отримала, а Банк надав грошові кошти у розмірі 67 500 доларів США, грошові кошти були надані на споживчі цілі, а саме купівлю нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Задля забезпечення виконання, покладених кредитом, обов`язків [PERSON] додатково, одночасно з укладенням, кредитного договору було укладено Іпотечний договір №33/89/11/3-05, за умовою якого вона, як іпотекодавець, надала ТОВ «Кредитпромбанк», іпотекодержателю, майно, вищезазначену квартиру, заставна вартість якої за домовленістю сторін склала 67 500 доларів CША. Зазначений Іпотечний договір було посвідчено 16.12.2005 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстровано за №4736у. Відповідач у своїй заяві також зазначає, що після квітня 2005 року, вона повідомила банк, що не може користуватись належним її майном, через протиправні дії попередніх господарів, а саме [PERSON] та родини Баришевських, які відмовилась звільняти квартиру [ADDRESS] ; додатково вона повідомила, що не може нести відповідальність за збереження іпотечного майна. [PERSON] також зазначає, що з травня 2005 року до лютого 2024 року вона не мала жодної інформації стосовно кредитного та іпотечного договорів, про те, що право вимоги за кредитним договором передавалось двічі, у 2013 та 2020 роках їй стало відомо лише з позовної заяви, яка була отримана її представником - адвокатом Рясною A.B. Відповідач у своїй заяві також зазначає, що стосовно наявності в провадженні Деснянського районного суду міста Києва цивільної справи №°2-1118/2008 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на квартиру, у рамках якого було накладено оспорюваний арешт, її відомо не було. Адже сторони у справі, на думку відповідача, вводячи суд в оману, не вважали за необхідне залучати офіційного власника квартири до участі у судових засіданнях та її думки при накладенні арешту на спірне майно заслухано не було. Письмові пояснення [PERSON] На підставі розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 02.09.2004 № 2548 про передачу квартири [ADDRESS] у власність [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках, було видано Свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 02.09.2004 квартира [ADDRESS] , відповідно до рішення № 1907/5971 Київської міської ради від 18 жовтня 2018 року), належала [PERSON] , та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках. У 2004 році [PERSON] , зловживаючи довірою [PERSON] , що виникла внаслідок знайомства і дружніх відносин та під впливом придбання їй та членам її сім`ї іншого житла, заволодів квартирою [PERSON] та членів її родини, уклавши договір купівлі-продажу спірної квартири з [PERSON] 11.10.2004. [PERSON] на підставі довіреностей від [PERSON] та членів її родини 11 жовтня 2004 року уклав правочин, хоча довіреність від [PERSON] від 08 липня 2004 року є підробленою. 19 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Після укладання договору купівлі-продажу спірної квартири з [PERSON] , остання взяла в ПАТ «Кредитпромбанк» в кредит кошти та заставила під іпотеку спірну квартиру та зникла. Працівниками Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві 24.01.2013 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України з кримінального провадження №12013110030001225. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12013110030001225 зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваних. Відкрите акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - чотирикімнатної квартири [ADDRESS] . 21 листопада 2007 року Деснянським районним судом міста Києва у справі № 2-1162/07 від 21 листопада 2007 року винесено заочне рішення, яким позов Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» було задоволено. [PERSON] та її дітьми: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Деснянського районного суду подавався позов до [PERSON] та [PERSON] , 3-я особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова H.A. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру. Деснянський районний суд міста Києва 05.06.2008 позов у справі №2-1118/2008 задовольнив. Однак ПАТ «Кредитпромбанк» на рішення Деснянського районного суду від 05.06.2008 до апеляційного суду міста Києва подало апеляційну скаргу, яку 12 січня 2012 року апеляційним судом м. Києва задоволено, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 червня 2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова Надія Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру. [PERSON] та її донькою [PERSON] також до Деснянського районного суду подавався позов до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоружник Ірина Геннадіївна про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно. Деснянський районний суд міста Києва 06.06.2008 позов у справі №2-740/12 задовольнив. Однак знову ПАТ «Кредитпромбанк» на рішення Деснянського районного суду від 06.03.2008 до апеляційного суду міста Києва подало апеляційну скаргу, яку задоволено, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 березня 2012 року скасовано. Згодом на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26.09.2013, яке набрало законної сили, було визнано недійсним розпорядження органу приватизації Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 02 вересня 2004 року за № 2548 та визнано нікчемним Свідоцтво про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] , видане відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 02 вересня 2004 року. Тобто, наразі спірна квартира має належати територіальній громаді міста Києва, а [PERSON] в ній офіційно зареєстрована та проживає. 13 травня 2021 року невідомі особи в кількості семи чоловік (як було в подальшому встановлено - представники ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал») зламали замок вхідних дверей спірної квартири та увірвалися до квартири, у зв`язку з чим було викликано декілька нарядів поліції та слідчо-оперативну групу. Внаслідок неправомірних дій осіб, які увірвалися до спірної квартири Деснянським УП ГУНП у м. Києві, внесено відомості до ЄРДР за № 12021100030001288 від 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року у справі № 754/8296/21 задоволено позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», треті особи: Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Постановою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни задоволено. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 22 лютого 2023 року скасовано. З метою забезпечення позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , 3-я особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова H.A. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру, Деснянським районним судом було винесено ухвалу у справі №2-1118/2008 у виді арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судового рішення про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2008 року, Деснянським районним судом міста Києва не ухвалювалося. Крім того, до подання позовної заяви [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», треті особи: Київська міська державна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, про скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, [PERSON] було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» чи будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо виселення, вчинення перешкод [PERSON] чи членам її родини у користуванні кв. [ADDRESS] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20.05.2021 у справі № 754/7549/21 вищевказану заяву було задоволено та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» чи будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо виселення, вчинення перешкод [PERSON] чи членам її родини у користуванні квартирою [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2021 ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2021 залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду від 17.01.2022 Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду. Третя особа вказує, щодо заяви відповідача про визнання позову, оскільки [PERSON] шахрайським шляхом заволоділа квартирою [ADDRESS] , то її байдуже до долі цієї квартири та її колишньої власниці. [PERSON] не є учасником у цивільній справі № 2-1118/2008, а крім того, суд не визнав за необхідне залучати [PERSON] до участі у цивільній справі №2-1118/2008, яка перебувала у розшуку в межах кримінальної справи № 53-1131, порушеної прокуратурою Деснянського району міста Києва 28.02.2005 щодо [PERSON] і [PERSON] , а в подальшому кримінальна справа була порушена СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві і відносно [PERSON] , за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, за фактом незаконного заволодіння шляхом шахрайства квартири сім`ї [PERSON] . Третя особа вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» та [PERSON] не є учасниками у цивільній справі № 2-1118/2008 та не є стороною виконавчого провадження, а тому у позивача та відповідача відсутні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову у виді арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у спірній квартирі знаходиться все майно [PERSON] і спірна квартира є єдиним законним житлом для неї, іншим житлом вона не забезпечена. Зняття арешту з кв. [ADDRESS] , призведе до втрати єдиного житла [PERSON] . Рух справи Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. Від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків з новою редакцією позовної заяви, в якій третьою особою вказано - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 02 лютого 2024 року від Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли письмові пояснення, в яких представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 27 лютого 2024 року від відповідачки надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності відповідача, в якій викладено письмові пояснення. Також 27 лютого 2024 року від відповідачки надійшла заява про визнання позову в порядку ст. 206 ЦПК України. 07 березня 2024 року від представника третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення. 01 квітня 2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. 28 травня 2024 року представником третьої особи [PERSON] подано клопотання про розгляд справи за обов`язковою участю відповідача, заяву про приєднання письмових доказів, клопотання про витребування доказів та клопотання про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено третій особі у розгляді справи за обов`язковою участю відповідача та у витребуванні доказів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 754/17368/23 та призначено справу до судового розгляду по суті. 04 липня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у Деснянського районного суду міста Києва ухвалу у справі № 2-1118/2008 про забезпечення позову. 08 липня 2024 року архівом Деснянського районного суду міста Києва надано копію витребуваної ухвали. 29 жовтня 2024 року представником третьої особи [PERSON] подано заяву про приєднання доказів. Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Інші учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2008 року у справі № 2-1118/2008 (суддя Дубінін В.І.) за клопотанням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , власником якої за договором купівлі-продажу від 11.10.2004 значиться [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2008 у справі № 2-1118/2008 задоволено позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] 11.10.2004, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою H.A.; визнано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2012 у справі № 2-1118/2008 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.06.2008 скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 16.12.2005 між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» було укладено Кредитний договір № 49.28/89/С-П-05, за яким [PERSON] було надано кредит у розмірі 67 500,00 доларів США. У забезпечення виконання зобов`язань щодо погашення кредитного договору № 49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005 між [PERSON] та ВАТ «Кредитпромбанк» укладено Іпотечний договір №33/89/1/3-05 від 16.12.2005, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрований у реєстрі за № 4736у, відповідно до якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 19.08.2005 з [PERSON] , посвідченого 19.08.2005 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хоружик І.Г., за реєстровим № 3157, право власності на яке зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та записаний у реєстрову книгу №д.1156-241 за реєстровим № 3415 від 25 серпня 2005 року. 26.06.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ВАТ «Кредитпромбанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі -продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрований у реєстрі за № 1441, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» набуло прав вимог, зокрема, за Кредитним договором № 49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005 та за Договором іпотеки №33/89/1/3-05 від 16.12.2005. Відповідно умов до Договору № 2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований у реєстрі за № 686, ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал», а ТОВ «Факторингова компанія «Стандарт Кепітал» набуло права вимоги, зокрема, за Кредитним договором № 49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005 та за Договором іпотеки №33/89/1/3-05 від 16.12.2005. Згідно з інформаційною довідкою № 352477683 від 31.10.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ТОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» 15.12.2020 зареєструвало право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі Іпотечного договору від 16.12.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. та зареєстрованого у реєстрі за № 4736у. Також з вказаної інформаційної довідки вбачається, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт від 23.05.2008, номер запису про обтяження: 40917543, на підставі ухвали, серія та номер: № 2-1118/2008 від 12.05.2008, видавник: Деснянський районний суд м. Києва, суддя Дубінін В.І. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року у справі № 2-1118/2008 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія "Стандарт Кепітал» - адвоката Тарана Владислава Анатолійовича про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-1118/2008 за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального окргу Аніскова H.A. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру залишено без задоволення. Вищевказана ухвала, зокрема, мотивована тим, що товариство, в даному випадку, не є учасником у цивільній справі № 2-1118/2008. Норми права та мотиви суду Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору. Забезпечення позову за своєю суттю є тимчасовим обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Забезпечувальні заходи скасовуються судом шляхом постановлення процесуального рішення - ухвали. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову. Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні. Водночас за приписами частини першої статті 158 ЦПК України із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно) може звернутися виключно учасник справи. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 753/12741/17 (провадження № 61-15806св19), від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18), від 06 травня 2020 року у справі № 756/8156/18 (провадження № 61-48774св18), від 19 листопада 2020 року у справі № 759/3883/17 (провадження № 61-21905св19), від 27 січня 2021 року у справі № 757/9023/18-ц (провадження № 61-14051св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 641/1271/19-ц (провадження № 61-5579св20) від 25травня 2023 року у справі № 334/1250/22 (провадження № 61-12728св22). Судом встановлено, що позивач на підставі Договору № 2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020 набуло права вимоги за Кредитним договором № 49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005 та за Договором іпотеки №33/89/1/3-05 від 16.12.2005 до [PERSON] . ТОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» звернуло стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором № 49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005 шляхом реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Отже, позивач є власником квартири з 15.12.2020. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 12 травня 2008 року у справі № 2-1118/2008 (суддя Дубінін В.І.) в забезпечення позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аніскова H.A. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2012 у справі № 2-1118/2008 у задоволенні вищевказаного позову відмовлено. Однак станом на день розгляду справи арешт на квартиру, яка належить позивачу, який не був учасником вищевказаної справи, не знято. Доводи третьої особи [PERSON] щодо порушення її прав як колишнього власника квартири, яка на час розгляду даної справи належить позивачу, є необґрунтованими, оскільки питання щодо майнових прав [PERSON] вирішувалось судом в рамках справи № 2-1118/2008. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як зазначалося вище, відповідачка подала заяву про визнання позовних вимог. Суд не вбачає, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зокрема [PERSON] у зв`язку з чим приймає таке визнання позову. Враховуючи те, що позивач обмежений у своїх правах щодо розпорядження своїм майном та відсутність іншого способу захисту його прав щодо зняття арешту з нерухомого майна, оскільки відсутня можливість зняти арешт в порядку скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову в частині скасування арешту з нерухомого майна. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон - це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили. Отже, законом не передбачено вилучення з Державного реєстру прав відомостей про речові права та їх обтяження. У даному випадку скасування арешту є достатнім та ефективним способи захисту прав позивача, а тому в частині вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису слід відмовити. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Щодо судового збору Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається, зокрема, про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684,00 грн). Позивачем при звернення до суду було заявлено дві вимоги немайнового харакрету, за що він повинен був сплатити 5368,00 грн. Однак до матеріалів справи позивачем додано докази сплати судового збору на суму 2684,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то слід стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. Крім того, слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» на користь держави судовий збір у сумі 2684,00 грн, який ним було недоплачено при поданні даного позову.

Outcome: partial