Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

03.06.2024 р. ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Мілоан», про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 100049190 від 04.06.2021 р. (далі - кредитний договір) у сумі 22450,00 грн, витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 04.06.2021 р. між відповідачем (позичальник) та третьою особою (кредитодавець), правонаступником якого є позивач, було укладено кредитний договір, згідно з п.1.1 якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Згідно з п.1.3 кредитного договору, кредит надається строком на 15 днів з 04.06.2021 р. (строк кредитування). Відповідно до п.1.4 кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.06.2021 р. Комісія за надання кредиту - 950,00 грн (п.1.5.1 кредитного договору). Відповідно до п.1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом: 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п.1.6 кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Крім того, в подальшому відповідач здійснив дії щодо продовження строку кредитування на стандартних умовах на загальний строк 60 днів. 14.09.2021 р. між позивачем та третьою особою було укладено договір відступлення прав вимоги № 08Т, відповідно до якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. З огляду на те, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором і має прострочену заборгованість у сумі 22450,00 грн, позивач вимушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою від 28.06.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності, а також проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 04.06.2021 р. між третьою особою, правонаступником якого є позивач (на підставі договору відступлення прав вимоги № 08Т від 14.09.2021 р.) та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з п.1.1 якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцеві кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. Згідно з п.1.3 кредитного договору кредит надається строком на 15 днів з 04.06.2021 р. (строк кредитування). Відповідно до п.1.4 кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 19.06.2021 р. Комісія за надання кредиту - 950,00 грн (п. 1.5.1 кредитного договору). Відповідно до п.1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом: 1500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6 кредитного договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом, становить 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. За змістом п.6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Судом встановлено, що кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Також встановлено, що відповідачем було здійснено дії щодо продовження строку кредитування на стандартних умовах на загальний строк 60 днів. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, станом на 18.08.2021 р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 22450,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16500,00 грн - заборгованість за процентами; 950,00 грн - заборгованість за комісією. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ст. 1049 згаданого Кодексу визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 цього Кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Судом під час розгляду справи не встановлено належного виконання умов кредитного договору відповідачем та на спростування розміру заборгованості за кредитним договором належних доказів суду не надано. Враховуючи, що між третьою особою, правонаступником якої є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір, умови якого третьою особою були виконані, шляхом надання відповідачу кредитних коштів, останній взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 22450,00 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16500,00 грн - заборгованість за процентами; 950,00 грн - заборгованість по комісією. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30872,40 грн (22450,00 грн + 2422,40 грн + 6000,00 грн).

Outcome: approved