Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що Франківським районним судом м. Львова 09.06.2010 року у справі № 2-1818/10 винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.11.2009 року та до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття [INFO] і з 01.10.2023 року навчається на денній формі навчання у Головній менеджерській школі у м. Варшава, Польща. Довідкою про статус студента від 16.02.2024 року, виданою Головною менеджерською школою підтверджується, що [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Львові, громадянка України, є студенткою у період з 01.10.2023 року до 30.09.2028 року на рівні навчання магістрів за уніфікованими програмами денної форми за напрямом "психології" на умовах контракту. Донька [PERSON] не працевлаштована, оскільки навчається на стаціонарі, і мати змушена витрачати кошти на оплату навчання, харчування, одяг, взуття, транспорт, навчальні посібники, копіювання матеріалів, ліки при необхідності. Коштів матері є недостатньо для утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відтак, вважає, що з батька (відповідача) на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення донькою 23-х років або до закінчення навчання. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 24.07.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач сплачує грошові кошти на утримання дитини, яка продовжує навчання, однак, вказане відбувається на добровільних засадах, відтак, необхідним є винесення судового рішення у вказаних правовідносинах. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не ухиляється від надання грошових коштів на утримання доньки [PERSON] , яка навчається на денній формі навчання у Головній менеджерській школі у м. Варшава, повністю оплачує і надалі оплачуватиме здобуття дитиною вищої освіти. Однак, пояснив, що розмір аліментів, які позивач просить з нього стягнути, є занадто високим, оскільки в нього на утриманні також перебуває ще одна спільна із позивачем донька [PERSON] , [INFO] , яка станом на момент розгляду справи є неповнолітньою та виконавчою службою стягуються кошти на її утримання. Більше того, у відповідача є ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу, яка перебуває на його утриманні. Відтак, просив суд зменшити розмір аліментів. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19.12.2011 року у справі № 2-2748/11 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.06.2010 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньок [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від його заробітної плати (всіх доходів), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду - з 27.11.2009 року і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.07.2020 року, видане Франківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Як вбачається із довідки про статус студента від 16.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , є студенткою Головної менеджерської школи у м. Варшава у період з 01.10.2023 року по 30.09.2028 року на рівні навчання магістрів за уніфікованими програмами денної форми за напрямком «психологія» на умовах контракту. У відповідності до ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до правового висновку, зробленого в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20), стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зміст положень\~ст. 199 СК України, в тому числі те, що\~Сімейний кодекс України\~виходить із принципу рівності обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на дитину. Аналогічні правові висновки містяться у ряді постанов Верховного Суду, а саме: від 21.02.2018 року у справі № 208/3075/16, від 21.03.2018 року у справі № 308/2268/16-ц, від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц, в яких Верховний Суд вказав на рівність обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на повнолітню дитину, незалежно від того, з ким із них вона проживає. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, необхідно враховувати також вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. У даному випадку заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача аліментів ґрунтуються на потребах оплачувати витрати за навчання у відповідному навчальному закладі, що підтверджено належними доказами, наданими позивачем, які містяться у матеріалах справи та не спростовані відповідачем. Однак, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано жодного доказу, який підтверджував би розмір витрат позивача, які остання несе у зв`язку із навчанням доньки, зокрема, вартості навчання, підручників та інших речей, які є необхідні для доньки в контексті здобуття вищої освіти. У свою чергу, відповідачем зазначено в судовому засіданні та вказана обставина визнана позивачем, що в нього на утриманні перебуває малолітня 8-річна дитина від іншого шлюбу, яку він утримує, більше того, в шлюбі із позивачем народилась також дочка [PERSON] , [INFO] , на яку з відповідача теж стягуються аліменти. Крім цього, відповідач вказав, що повністю оплачує вартість навчання доньки [PERSON] у вищому навчальному закладі, її проживання у м. Варшава. Наведена обставина підтверджена позивачем при розгляді справи. Водночас відповідач не заперечив, що може оплачувати аліменти на повнолітню доньку [PERSON] , якщо на цьому наполягає позивач, однак, в розмірі, який би сумарно із аліментами, котрі він сплачує на неповнолітню доньку [PERSON] , становили б не більше третини його заробітку (доходу). В іншому випадку він буде неспроможний утримувати свою сім`ю, яка проживає за кордоном, а також свою малолітню дитину, народжену в новому шлюбі. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що повнолітня донька продовжує навчання на денній формі у вищому навчальному закладі, тому об`єктивно потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, а її батько має можливість надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, суд враховує заявлений позивачем розмір аліментів у частці від доходу відповідача та зважає на рівність обов`язків обох з батьків брати учать в його утриманні, а також те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на дитину, яка продовжує навчання, однак, в нього на утриманні перебувають ще двоє дітей (неповнолітня і малолітня), останній не ухиляється від сплати аліментів, а також неподання позивачем доказів, які підтверджують розмір витрат на дитину, яка продовжує навчання, відповідно, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, вважаючи такий розмір аліментів достатнім, справедливим і таким, що може забезпечити потреби позивача та доньки, водночас є релевантним встановленим обставинам справи та враховує потребу відповідача в утриманні інших членів своєї сім`ї. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я вона не позбавлена права в майбутньому звернутися до суду з позовом в порядку ст.ст.192, 201 СК України про збільшення розміру аліментів, якщо для цього будуть наявними обґрунтовані підстави. Частиною 1ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даному випадку позивач [PERSON] звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовом про стягнення аліментів 19.06.2024 року, відповідно, присуджені аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. А тому, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у визначеному законом розмірі 1211 грн. 20 коп. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.\~12,\~81,\~141,\~258,\~259,\~263-265,\~352,\~354, 430 ЦПК України, суд

Outcome: partial