Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Дмитришин А.В, звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 вересня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №401, за яким загальна сума, що підлягає стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», заборгованості визначена у сумі 40339,66 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що позивачці стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 30.10.2019 року про стягнення заборгованості у сумі 40339,66 грн на підставі виконавчого напису від 20 вересня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною Нотаріус вчиняючи нотаріальні дії у виконавчому написі зазначив, що пропонується стягнути з позивачки яка є боржником за кредитним договором № 106602853 від 26.05.2013 року укладеним з нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», заборгованості за кредитним договором за період з 29.12.2018 року по 28.01.2019 року в сумі 39489,66 грн та 850 грн за вчинення виконавчого напису нотаріусом як плату яку поніс стягувач та яка підлягає стягненню з боржника. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 з тих підстав, що сума заборгованості, на яку претендує стягувач, є неузгодженою.. Вважає, що заборгованість, вказана у виконавчому написі, не є безспірною. Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 27 серпня 2024 року прийняв справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 40-42). Відповідач та треті особи у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень не надіслали. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 вересня 2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталією Миколаївною був вчинений виконавчий напис № 401, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] заборгованість кредитним договором № 106602853 від 26.05.2013 року на користь ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», код ЄДРПОУ 34186061 в сумі 40339,66 грн. , з яких 29525,58 грн - заборгованості за тілом кредитом; 8814,08 грн. заборгованості за процентами; 1150,00 грн. - плата за пропуск мінімальних платежів та 850,00 грн- плата за вчинення виконавчого напису. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.12.2018 року по 28.01.2019 року (а.с.19). 30.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №401 від 20.09.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. . (а.с. 23). У зв`язку з одруженням та зміною прізвища позивачки на підставі актового запису про шлюб № 414 від 04.04.2017 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною винесена постанова про зміну реєстраційних даних від 08.11.2023 року відповідно до якої внесені зміни в автоматизованій системі виконавчого провадження [NUMBER] щодо заміни прізвища, а саме замість прізвища - [PERSON] зазначено прізвище - [PERSON]. (а.с. 21). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. З листа Міністерства юстиції України від 10.09.2020 року слідує, що нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Наталії Миколаївни припинена 28.12.2019 року, а документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передані до Київського державного нотаріального архіву. Київський державний нотаріальний архів надав до суду належним чином завірену копію виконавчого напису № 401від 20.09.2019 року та документів на підставі яких він вчинявся (а.с.56-72). Суд оцінивши документи , які слугували підставою для видачі виконавчого напису не вбачає обґрунтованих доказів, з яких можна зробити висновок про наявність або відсутність заборгованості у позивача перед відповідачем. Зокрема, договір № 106602853 від 26.05.2013 року, який міститься в матеріалах справи укладений між позивачкою та ПАТ «Банк Руский Стандарт» , хоча стягнення на підставі виконавчого напису відбувається на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард». У виконавчому написі вказується ,що АТ «Банк Форвард» є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» , однак пакет документів наданий для вчинення виконавчого напису , на дату їх подання , документів щодо правонаступництва не містить. Також відповідачем не додано, а в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 106602853 від 26.05.2013 року. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості щодо розрахунку грошового зобов`язання. Отже, відсутні відомості за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд вважає за доцільне зауважити що ухвалою від 27.08.2024 року від відповідача витребовувалися документи які підтверджують правонаступництво інформацію про рух коштів за кредитним договором детальний розрахунок заборгованості (а.с.41 )..Зазначену ухвалу відповідач отримав до електронного кабінету 27.08.2024 року о 22.15 год . (а.с.45) однак документи до суду станом на момент прийняття судом рішення не надав хоча мав таку можливість. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позов, позивач посилався на те, що заборгованість за кредитним договором не є безспірною. Доказів, які б спростовували зазначене твердження позивача, відповідачем - Акціонерним товариством «Банк Форвард» в частині безспірності вимог, суду не надано. У порушення Закону України «Про нотаріат» нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив зазначені норми чинного законодавства. Означене вказує на відсутність у напису сили виконавчого документу, через що напис підлягає визнанню судом таким, що не підлягає примусовому виконанню. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором № 106602853 від 26.05.2013 року як безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 грн за подання позовної заяви, 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 14.08.2024 року адвокатом Дмитришиним А.В. (а.с.12-14). Зі звіту адвоката про виконану роботу про надання правничої допомоги від 14.08.2024 року який підписаний позивачем і адвокатом слідує що станом на 21.08.2024 року вартість виконаних адвокатои робіт становить 7000 грн (а.с.15). Позивач сплатила на користь адвоката вищевказану суму за надання правничої допомоги, що підтверджується платіжною інструкцією №Р24А3113487214D2630 (а.с.15). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Клопотань від відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не надходила а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати , які були необхідні для надання правничої допомоги останньому. На підставі викладеного,

Outcome: approved