Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

17 липня 2024 року позивач звернулася до Долинського районного суду з позовною заявою, в якій просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Болехівського міського суду від 24 квітня 2014 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі з 500,00 грн. на місяць до 3000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання даного рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2014 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно. Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 20 вересня 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , в даному шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Окрім того, позивач вказує, що крім тих аліментів, які присуджені за рішенням суду відповідач будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання сина більше не надає. Син проживає з нею, остання займається його вихованням, здоров`ям, дбає про його безпеку, про його зовнішній вигляд, купує йому одяг, взуття, різні гаджети, займається його освітою. Відповідач не бере участі у вихованні сина, однак вона вважає, що він може та повинен забезпечити гідний матеріальний достаток синові, оскільки це є його обов`язок, як батька, до повноліття утримувати свою дитину. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою Долинського районного суду від 19 липня 2024 року справу направлено до Болехівського міського суду Івано-Франківської області для розгляду за підсудністю. Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом до суду сторін по справі. Будь - яких інших процесуальних дій не проводилося. Представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] та підповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник відповідача подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги відповідач визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 3000,00 грн. Розгляд справи просить проводити без їх участі. Частиною 1\~статті 206 ЦПК України,\~встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо збільшення розміру аліментів. Як встановлено судом, сторони по справі з 07 вересня 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у шлюбі народився син [PERSON] (а.с.5). Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Малолітнього сина [PERSON] залишено на проживання з матір`ю. Повернуто позивачу дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с.6-7). 24 квітня 2014 року рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). В подальшому, рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). З матеріалів справи вбачається, що 20 вересня 2016 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у Виконавчому комітеті Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області, на підставі цього змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11). Таким чином з часу ухвалення Болехівським міським судом від 24 квітня 2014 року вказаного рішення, пройшов значний проміжок часу, дитина росте і витрати на її утримання збільшуються. У цей період часу відбулось суттєве зростання цін на продукти харчування і товари першої необхідності, такі як одяг і взуття, ліки, комунальні послуги, шкільне приладдя, тощо. Також розмір аліментів на утримання сина [PERSON] на даний час є не співмірними. Згідно принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими способами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, духовно та у спеціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (стаття 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до\~статті 181 Сімейного кодексу України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови від 15 травня 2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини визначено судом у розмірі 500,00 грн. щомісячно. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 2\~статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, відповідач несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням процесуальних дій. Доказів на спростування вимог позивача відповідач суду не надав. Таким чином, позивачем доведено перед судом необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі. Крім того, при визначені початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач, окрім того, просить стягнути з відповідача на її користь 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно вимог статті 137, 141 ЦПК України, на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо. Відповідно до ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрат\~на оплату правничої допомоги. Представником позивача адвокатом Кажук В.Б. на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було подано договір про надання правничої допомоги та представництва від 03 липня 2024 року, квитанція про здійснення оплати за надання правової допомоги від 12 липня 2024 року, акт виконаних робіт від 12 липня 2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 03 липня 2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.13-17). Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Як встановив суд, вимоги позовної заяви про стягнення судових витрат в сумі 2500,00 грн. підлягають до часткового задоволення, оскільки, окрім самого розрахунку, зазначений розмір витрат представником позивача в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, є не доведеним і спростований матеріалами справи. Розглядаючи вартість зазначених у описі виконаних робіт наданих послуг позивачу, суд встановив, що представником позивача [PERSON] вказано витрачений час та вартість вказаних послуг, а саме: - надання правової консультацій, збір документів оцінено в розмірі 300,00 грн.; - правнича допомога пов`язана з підготовкою до складання позовної заяви (вивчення нормативно-правової бази, судової практики по аналогічних справах, правової позиції Верховного суду) оцінено в розмірі 500,00 грн.; - складання позовної заяви оцінено в розмірі 700,00 грн.; - представництво інтересів позивача в суді оцінено в розмірі 1000,00 грн. Вартість всієї наданої позивачем адвокатом правової допомоги складає 2500,00 грн. Судом встановлено, що представник позивача [PERSON] не брав участі в жодному судовому засіданні, а тому сума в розмірі 1000,00 грн. за представництво інтересів позивача в суді, стягненню не підлягає. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід також стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved