Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що 25 листопада 2001 року між ними зареєстровано шлюб, від якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказував,\~що спільне\~з Відповідачкою\~життя не\~склалося.\~За його\~глибоким переконанням\~подальшого сенсу\~підтримувати сімейні\~відносини немає,\~оскільки сім`я розпалася з тих причин, що вони перестали розуміти один одного, не могли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань. Шлюб із Відповідачкою носить формальний характер, сімейне життя між ними фактично припинено. Різного роду конфліктні ситуації через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння призвело до взаємного відчуження та втрати почуття поваги та довіри, без чого сімейне життя неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинилися досить давно. За час спільного проживання в результаті конфліктів, вони розійшлися та вже досить давно живуть окремо. Поновлювати сімейні відносини з Відповідачкою не бажає. Спір про поділ майна відсутній. Вже більше ніж півроку, він, проживає разом з дітьми окремо від Відповідачки, адже вона переїхала від них. На даний час, саме він, самостійно виховує та утримує своїх малолітніх синів: [PERSON] та [PERSON] та забезпечує всі їх потреби: харчування, лікування, одяг, навчання, розвиток, відпочинок, у повному обсязі, створюю всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольняє гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, він, дбає про їх розвиток, займається вихованням, постійно відвідує батьківські збори підтримує постійний зв`язок з вчителями, цікавиться успіхами дітей та результатами їх виховання, забезпечує всім необхідним приладдям, окрім того, займається питанням здоров`я своїх дітей, супроводжує їх до лікаря, забезпечує регулярний огляд у лікарів для здійснення планових обстежень та лікування. Мати не приймає участі у вихованні та утриманні їхніх спільних синів. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання ним дітей. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 25 листопада 2001 року Виконавчим комітетом Старобросківецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області складено відповідний актовий запис №12 /а.с.6/ У шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.13, 15,17/. Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, суд зазначає наступне. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих позивачем, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання позивачем дітей, судом досліджуються наступні документи: Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 04.10.2024 року сторони визначились, що сини залишаються проживати із батьком [PERSON] на його самостійному вихованні та утриманні /а.с.19-20/. Спільне проживання позивача разом із синами підтверджується Витягами з рєстру територіальної громади /а.с.9, 14,16,18/. Також факт самостійного утримання та виховання позивачем синів підтверджується письмовими поясненнями свідків , характеристикою з Глибочківської гімназії, довідкою від лікаря /а.с.21-31/. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідноч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем те, що їхні сини проживають з своїм батьком, який створив всі умови для проживання, здійснює опіку над ними, доглядає та піклується про їхній стан здоров`я, діти проживають окремо від матері. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved