Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Мороз Л.О. , яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 24.09.2024 року і до 31.12.2025 року. В обґрунтування позову вказала, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим ВРАГС Роменського МУЮ Сумської області 17.10.2002 року. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2020 року по справі № 585/2467/20 з відповідача стягувались аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання - 30 червня 2024 року. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки з 09.09.2024 року він навчається у Сумському державному університеті з отриманням ступеня вищої освіти магістр за спеціальністю 081.00.06 Право, Правознавство на умовах повної оплати. Термін закінчення ВУЗу - 31.12.2025 року, що підтверджується довідкою вказаного закладу № 169 від 10.09.2024 року, та договором про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою № 06.05-202411/0573 від31.08.2024 року. Шлюб між батьками позивача було розірвано. В свою чергу, відповідач є особою працездатного віку, офіційно працює пожежником (респіраторником) у «Полтавському загоні воєнізованої охорони» філії «Відомча воєнізована охорона», має задовільний стан здоров`я, а тому може утримувати свого сина. Мати позивача працює та надає постійну допомогу наутримання сина. За надання правової допомоги позивачкою сплачено 2000,00 грн., які у разі задоволення позову просить стягнути з відповідача. 03 жовтня 2024 року суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України, ухвалив проводити її розгляд у порядку спрощеного провадження. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача Мороз Л.О. в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без участі позивача та без присутності представника. Зазначила, що повністю підтримують позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій він клопотав розгляд справи провести без його присутності, зазначив що позовні вимоги визнає частково, клопотав стягувати аліменти до 23 - річчя сина - до [INFO]. Заперечує проти компенсації витрат адвокату, вважає цю суму значно завищеною порівняно з проведеною роботою. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно матеріалів справи, [INFO] народився [PERSON] і його батьками в свідоцтві про народження вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом пронародження серії [NUMBER] (а.с.5) З довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої Управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.2). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на його утримання на період навчання у розмірі частини від усіх видів доходів щомісячно,починаючи стягнення з 30 вересня 2020 року і до закінчення ним навчання - 30 червня 2024 року (а.с.6-7). З довідки Сумського державного університету № 169 від 10.09.2024 року вбачається, що [PERSON] є здобувачем освітнього ступеня магістр І курсу навчально-наукового інституту права денної форми здобуття освіти Сумського державного університету. Навчається за рахунок коштів фізичних осіб. Термін навчання з 09.09.2024 р. по 31.12.2025 р. (а.с.8). Відповідно до договору № 2024/029м-ІП від 31.08.2024 року про надання освітньої послуги для підготовки фахівцяз вищою освітою між Сумським державним університетом та фізичною особою від 31.08.2024 року укладеного між [PERSON] та Сумським державним університетом, загальна вартість освітньої послуги становить 73 500 грн. а саме: за 2024/2025 навчальний рік в розмірі 49000 грн., навчальний семестр у розмірі 24 500 грн., за 2025/2026 навчальний рік в розмірі 24 500 грн., навчальний семестру розмірі 24 500 грн. (а.с.9). Згідно ордеру серія ВМ № 1055630 від 24.09.2024 року, адвокат Мороз надає правничу допомогу [PERSON] (а.с. 4). Як вбачається з розрахункової квитанції, адвокатом Мороз Л.О. отримано від [PERSON] плату за підготовку та супровід позовної заяви про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. (а.с. 11). Таким чином, між сторонами склалися спірні правовідносини щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Відповідно ч. 1, ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 статті 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця на період його навчання в Сумському державному університеті. Разом з тим, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання до 31.12.2025 року не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивачу [INFO] виповниться 23 роки, а тому саме ця дата є граничною для стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. У зв`язку з вказаним позов підлягає частковому задоволенню. Позивач також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмір 2000 грн. Вказана вимога підлягає задоволенню частково з таких підстав. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 р. у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Як вбачається з матеріалів справи, позивач додав до позовної заяви ордер адвоката Мороз Л.О про надання правничої допомоги [PERSON] та розрахункову квитанцію на суму 2000 грн., за підготовку та супровід позовної заяви. Відповідачем заперечуються витрати, понесені на професійну правничу допомогу, вважає цю суму значно завищеною, порівняно з проведеною роботою. Суд вважає, що розмір витрат за надання професійної правничої допомоги позивачу є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг. Зазначені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими. При цьому суд звертає увагу на ту обставину що розрахунок вартості наданої правничої допомоги в матеріалах справи відсутній. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, яка може бути стягнена з відповідача, суд враховує і ту обставину, що при складанні позову представник позивача припустився помилки, не вірно визначивши період, протягом якого має тривати стягнення аліментів, у зв`язку з чим позов може бути задоволений лише частково. Враховуючи вказані обставини, витрати на професійну правничу допомогу, які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача, підлягають зменшенню до 1000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: approved