Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, посилаючись на те, що з 13 грудня 1980 року перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від данного шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей. У липні 2024 року сторони фактично припинили сімейні відносини, шлюб розірвано у судовому порядку. Під час перебування у шлюбі, сторони за спільні кошти набули у власність нерухоме майно, до складу якого входить будинок житловою площею 43 кв.м за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0.0947 га з кадастровим номером 4822755100:01:050:0006, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 5121680800:01:003:0258 площею 8,6529 га, розташована за адресою: Миколаївська область Вознесенський (колишній Доманівський) район, Доманівська селищна рада.. Право власності на зазначене майно зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Враховуючи, що право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна зареєстровано на ім`я відповідача, позивачка не має можливості в позасудовому порядку визнати за собою право власності на належну їй в спільному майні частку, а тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка та її представник не з"явилися, в письмовій заяві просили справу розглянути без їх участі. В письмових поясненнях на відзив на позовну заяву представник позивача фактично зменшила позовні вимоги, погоджуючись із запереченням відповідача, і просила про поділ спільного майна подружжя у виді житлового будинку та земельної ділянки визначеної для для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0.0947 га з кадастровим номером 4822755100:01:050:0006. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. У письмовому відзиву на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що відповідач погоджується на поділ житлового будинку та земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, так як це відповідає нормам закону. Про поділ земельної ділянки розміром 8, 65 га заперечує, вважає що дана земельна ділянка належить на праві власності [PERSON] і не належить до об"єкту спільної власності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку . Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 13 грудня 1980 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане 21.07.2005 року. На час розгляду справи шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. У липні 2024 року сторони фактично припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. За час перебування у шлюбі сторони за спільні кошти набули у власність нерухоме майно, до складу якого входить: - об`єкт житлової нерухомості - будинок житловою площею 43 кв.м за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0.0947 га з кадастровим номером 4822755100:01:050:0006, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 06 листопада 2003 року,видане на підставі рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області від 03.11.2003 року №140 . Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Вознесенського міжміського бюро технічної інвентаризації номер витягу 1925545 від 06.11.2003 року, Реєстраційний номер: 3346810, номер запису 1991 в книзі №15, за [PERSON] на праві власності зареєстровано будинок [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок підтверджується і Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер витягу 43723173 сформований 11.09.2015 року реєстраційною службою Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області. Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, паспорт виготовлено станом на 23.06.2010 року КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації», інвентаризаційна справа №2182, реєстровий номер 1991 книга №15, реєстр. №3346810, виданого на ім`я [PERSON] , ідеальна частка 1, за адресою: [ADDRESS] ,. За даною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 43 кв.м, 3-ри кімнати, та надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б-1», сарай літ. «В-1», споруда №1, огорожа №2-5. Відповідно до копії будинкової книги за №93 від 21.11.2003, позивачка з 06.04.1984 року зареєстрована у спірному будинку. Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 06.08.2024 року вбачається, що земельна ділянка під будинком, площею 0,0947 га, з кадастровим номером 4822755100:01:050:0006, розташована за адресою [ADDRESS] , зареєстрована на праві власності за [PERSON] , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та про реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №43723173 від 11.09.2015 року. Позивачка просить поділити спільне майно , визнавши за кожним подружжям право власності на 1/2 частину житлового будинку та присадибної земельної ділянки. Відповідач не запречую проти поділу спільного майна та визнання зва ним права власності на 1/2 частину житлового будинку та присадибної ділянки. Згідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до \~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у\~статті 69 СК України. Частинами 1,2\~ст.70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до частини 1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частиною 1 ст.120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об"єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення Відповідно до частини 4 ст.120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчудження будівлі і споруди. Сторони не заперечують, що житловий будинок та земельна ділянка, визначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовані за адресою [ADDRESS] набуті ними в період шлюбу є об"єктами спільної власності подружжя. Сторони не заперечують про поділ між ними спільно набутого майна в рівних частинах, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141\~ЦПК у разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у виді судового збору в сумі 4936.59 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 5000грн. Судові витрати документально підтверджені. Проти відшкодування судових витрат відповідач також не заперечує, про що свідчить заперечення представника відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved