Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначивши, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] перебувають на обліку в службі у справах дітей комітету Коростенської міської ради, як така, що перебувають у складних життєвих обставинах за підставою ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків. Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] з 17.01.2024 року по самозверненню, малолітня [PERSON] , [INFO] , з 22.02.2024 року по заяві матері, [PERSON] , перебувають у Коростенському міському центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Віри, Надії, Любові». За період перебування дітей в Коростенському міському центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Віри, Надії, Любові», [PERSON] не створила належні умови для проживання дітей. У неї відсутній постійний дохід. Малолітній [PERSON] є вихованцем Коростишівської спеціальної школи Житомирської обласної ради. Дирекція закладу неодноразово в телефонному режимі та листами повідомляла службу у справах дітей про відсутність дитини в закладі освіти без поважних причин, щодо залучення на навчання та оформлення інвалідності дитини. Родина [PERSON] перебуває на обліку та під соціальним супроводом в Коростенському міському центрі соціальних служб. Фахівцями неодноразово проводилися бесіди щодо виконання матір`ю батьківських обов`язків, працевлаштування, припинення вживання спиртних напоїв, наведення та підтриманіія ладу в помешкашіі, створення безпечних умов проживання для дітей, але мати рекомендації не виконує. Мати дітей, гр. [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не дає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не цікавиться їх здоров`ям та нехтує їх потребами. [PERSON] ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обов`язками та не може забезпечити синам та доньці нормальні умови для розвитку, навчання та виховання. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей.Також просить стягувати аліменти на користь виконавчого комітету Коростенської міської ради з відповідача, [PERSON] на утриманн. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача Швець М.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Батько [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , записаний зі слів матері відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] з 17.01.2024 року по самозвсрненню та малолітня [PERSON] , [INFO] , з 22.02.2024 року по заяві матері, [PERSON] , перебувають у Коростенському міському центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Віри, Надії, Любові». Малолітній [PERSON] є вихованцем Коростишівської спеціальної школи Житомирської обласної ради. Мати дітей, гр. [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не дає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не цікавиться їх здоров`ям та нехтує їх потребами. [PERSON] ухиляється від виховання дітей, свідомо нехтує своїми обов`язками та не може забезпечити синам та доньці нормальні умови для розвитку, навчання та виховання. Вищевказані обставини стверджуються даними інформаційного листа Центру соціальних служб від 21.06.2024 року з якого слідує, що під час спілкування з матір`ю з`ясовано, що вона не приділяє належного догляду дітям, не займається вихованням та навчанням дітей, ігнорує рекомендації щодо належного виховання та догялду за дітьми; даними довідки Коростенського ВУП від 01.07.2024 року з якої слідує, що [PERSON] неналежним чином виконаує батьківські обов`язки; інформаційним листом Холосненського старостинського округу від 11.07.2024 року, з якого слідує що [PERSON] погано ставиться до виконання своїх бітьківських обов`язків; інформаційним листом Коростенського міського ліцею №9; актом обстеження умов проживання [PERSON] від 22.07.2024 року; висновком органу опіки та піклування Коростенської міської ради, з якого вбачається доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №406 від 10.07.2024 року, яким затверджено висновок органу опіки та піклування з питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Поведінка відповідачки, яка тривалий час взагалі не спілкується із дітьми, не виховує їх, не цікавиться їх життям та здоров`ям, яка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно дітей. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням вищенаведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved