Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

Заявник громадянин України [PERSON] звернувся до суду із заявою про усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації проживання: [ADDRESS] ), в якій просить заяву [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] ), заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (код ЄДРПОУ: 26489104, місцезнаходження юридичної особи: 61002, Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Чернишевська, б. 55), Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ: 41404009, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 62472, Харківська обл., Харківський р-н, місто Мерефа, вул. Культури, будинок 2 "Б"), [PERSON] , [INFO] (місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), - задовольнити; оголосити заявника, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] ) усиновлювачем неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації проживання: [ADDRESS] ); внести зміни в актовий запис про народження за № 5 від 12.08.2008 року (зареєстровано в реєстрі 12.06.2014 року за № 00118001674, реєстратор - Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ: 41404009, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 62472, Харківська обл., Харківський р-н, місто Мерефа, вул. Культури, будинок 2 "Б") неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації проживання: [ADDRESS] ), вказавши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації проживання: [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] ), вказавши прізвище дитини - « [PERSON] », по-батькові дитини - « [PERSON] ». В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив наступне. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00014011033 від 12.06.2024 року виходить, що за актовим записом про народження №5 від 12 серпня 2008 року [PERSON] народилася [INFO] в Україні, Харківській області, Нововодолазький район, с. Мелихівка, а батьком дитини записаний зі слів та відомостей матері [PERSON] : [PERSON] . Матір виховує дитину самостійно з моменту її народження, а її чоловік, [PERSON] виховує неповнолітню дитину [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу з [PERSON] з 08.12.2018 року. 26.12.2023 матір дитини [PERSON] надала нотаріально посвідчену згоду на усиновлення її дитини [PERSON] . [PERSON] Органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Харківської міської ради (код ЄДРПОУ: 04059243) був підготовлений висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей 04.01.2024 року № 08-15/50/2-24 в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , вважає [PERSON] своїм батьком. Матеріальні та житлово-побутові умови дозволяють [PERSON] виховувати дитину. За даними медичного висновку про стан здоров`я [PERSON] має задовільний стан здоров`я. Судимостей [PERSON] немає, до кримінальної відповідальності не притягався. Заявник стверджує, що належним чином піклується про дитину [PERSON] , забезпечує її матеріально, духовно, приймає участь в здобутті дитиною освіти, є єдиним в сім`ї, хто працевлаштований; надає усю необхідну матеріальну допомогу і грошове забезпечення необхідне для лікування дитини та проведення різних медичних операцій, витрат на ліки; між ним та дитиною склалися дружні, сімейні та гармонійні відносини. [PERSON] зазначив, що усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Хоча різниця у віці між заявником (усиновлювачем) [PERSON] , [INFO] та усиновлюваною неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] і складає 11 (одинадцять) років замість необхідних 15 (п`ятнадцяти) років, проте заявник прохає суд відступити від ч.2 ст. 211 СК України на підставі ст. 9 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Законом України від 15.02.2011 року у зв`язку з тим, що заявник як усиновлювач є другим з подружжя та в заявника зареєстрований шлюб з матір`ю дитини відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.12.2018 року, а також у зв`язку з винятковим випадком - станом здоров`я дитини та її інвалідністю, важкими діагнозами, потребами дитини в батьківському піклуванні та матеріальному, духовному, фізичному, інтелектуальному (освітньому) забезпеченні з боку батька. На підтвердження наведених доводів заявник надав суду: медичні довідки, висновки, квитанції про сплату витрат на лікування та проведення операції дитині [PERSON] , інші документи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами окремого провадження в складі одного судді і двох присяжних. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2024 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб Департамент служб у справах дітей ХМР, Харківський ВДРАЦС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , замінена неналежна заінтересована особа Виконавчий комітет ХМР на Департамент служб у справах дітей ХМР. Заявник [PERSON] та його представник адвокат Комов Олег Геннадійович в судовому засіданні заявлені вимоги про усиновлення підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Оганова В.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність усиновлення, вважала наявними підстави для задоволення заяви виходячи з найвищих інтересів дитини. Заінтересована особа - Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задовольнити, зазначивши, що перебуває в шлюбі із заявником, останній приймає участь у вихованні її неповнолітньої дочки, між ними склались теплі відносини, остання вважає заявника своїм татом. [PERSON] також зазначила, що вона не працює в зв`язку зі здійсненням догляду за дитиною інвалідом, отже матеріальне забезпечення сім`ї здійснює виключно заявник. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2008 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00014011033 від 12 червня 2014 року, [PERSON] народилася [INFO] в с. Мелихівка Нововодолазького району Харківської області, матір`ю [PERSON] є [PERSON] , відомості про батька внесені були за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. 08 грудня 2018 року заявник [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Нововодолазькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 грудня 2018 року. [PERSON] і [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13 січня 2021 року). Судом встановлено, що заявник, дружина заявника [PERSON] , неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] , фактично проживають всі разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.12.2023 Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей від 04.01.2024 №08-15/50/2-24 виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, - матеріальні та житлово-побутові умови дозволяють [PERSON] виховувати дитину. Відповідно до довідки №1443 від 16.11.2023 року КНП ХОР «ОКПЛ №3» протягом 5 років до лікаря-психіатра КНП ХОР «ОКПЛ №3» [PERSON] не звертався. Згідно із Довідкою №847 про обстеження на антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ) [PERSON] був перевірений 16.11.2023 року №5788 на наявність антитіл до ВІЛ з негативним результатом. Заявник [PERSON] має задовільний стан здоров`я (висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей від 04.01.2024 №08-15/50/2-24 виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, висновок про стан здоров`я особи КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Старовірівської сільської ради Харківської області»). За даними витягу ВР-001743587 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] на території України станом на 20.11.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки від 21.11.2023 №2111/1 [PERSON] працював з 01.05.2023 по 31.10.2023 в ТОВ «ГРІНЛАЙН2000» (код ЄДРПОУ 44700662), займав посаду оператора пакетоформувальних машин. Дохід [PERSON] за період з 01.05.2023 по 31.10.2023 склав 49555 гривень 20 копійок. Оскільки відомості про батька були внесені до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2008 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження № 00014011033 від 12 червня 2014 року за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, суд вважає можливим розглянути справу про усиновлення дитини без згоди батька дитини у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 219 СК України. В нотаріально засвідченій заяві [PERSON] - матері неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в реєстрі за №1472, [PERSON] надає свою згоду на усиновлення своєї дитини [PERSON] своїм чоловіком, [PERSON] , [INFO] . Дитина [PERSON] під час судового засідання у присутності психолога [PERSON] зазначила, що вона бажає бути усиновленою [PERSON] , любить його та вважає його своїм батьком, останній приділяє їй багато уваги, вона не заперечує проти того, щоб були внесені зміни до її прізвища та по батькові. Психолог [PERSON] , який був присутній на судовому засіданні, під час якого з`ясовувалася думка дитини щодо усиновлення, зазначив, що стан дитини стабільний, судячи зі спостережень стосунки між заявником і дитиною добрі, спостерігається позитивне ставлення дитини до заявника. Згідно з висновком про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дітей від 04.01.2024 №08-15/50/2-24 виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області щодо усиновлення [PERSON] , [INFO] , - усиновлення дитини [PERSON] . [PERSON] є доцільним та відповідає її інтересам. Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надані до суду також відомості щодо отримання згоди дитини на її усиновлення заявником. Вік неповнолітньої дитини [PERSON] на момент подання заяви про усиновлення дитини становив - 15 (п`ятнадцять) років 5 (п`ять) місяців 28 (двадцять вісім) днів. Дитина [PERSON] є інклюзивною, тобто особою з інвалідністю, має діагнози «мікроцефалія, розумова відсталість F-70, сколіоз третьої ступені м21.17», що підтверджується медичним висновком № 5 від 01.02.2020 року, висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини виданий КНП «Міська дитяча поліклініка Харківської міської ради» (код ЄДРПОУ: 31886847), висновком № 283/18 від 14.04.2018 року, планом лікування від 09.10.2023 року, консультативним висновком лікаря - професора [PERSON] від 01.08.2018 року. Заявник ознайомлений з походженням та станом здоров`я неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , а також з усіма правами й обов`язками усиновителя по відношенню до усиновлюваної дитини. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів висновує про задоволення вимог заявника, виходячи з наступного. В Україні дитинство охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3). Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 3 лютого 2009 року № 3-рп/2009 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого положення частини другої статті 211 Сімейного кодексу України (справа про різницю у віці між усиновлювачем та дитиною), згідно з положеннями Принципу 2 Декларації прав дитини 1959 року при прийнятті з цією метою законів пріоритетним має бути якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року). Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення. 15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)» Вказана Конвенція підписана 27.11.2008 та запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини. Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону. Отже, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини є забезпечення її найвищих інтересів. Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини. Забезпечення найвищих інтересів дитини - задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності з урахуванням думки дитини. Згідно ч. 2 ст. 207 СК України усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Статтею 223 СК України передбачено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Згідно ч. 1 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Відповідно до ст. 218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 СК України. Згідно ч. 1 ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина. За змістом ст. 217 СК України згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст.211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. В частині 2 статті 211 СК України унормовано, що усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Статтею 9 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), що є чинною для України на підставі Закону України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)» від 15 лютого 2011 року, передбачений мінімальний вік усиновлювача. Згідно ч. 1 цієї статті дитина може бути усиновлена лише, якщо усиновлювач досягнув установленого законом із цією метою мінімального віку; такий мінімальний вік не може бути меншим за 18 років і більшим за 30 років. Між усиновлювачем і дитиною повинна бути відповідна різниця у віці, ураховуючи найвищі інтереси дитини, бажано, щоб різниця становила принаймні 16 років. Разом з тим ч. 2 цієї статті передбачено, що у найвищих інтересах дитини закон може дозволити відступ від вимоги стосовно мінімального віку або різниці у віці: a) коли усиновлювач є другим з подружжя або зареєстрованим партнером батька чи матері дитини; b) у силу виняткових обставин. Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Заявник [PERSON] має переважне право на усиновлення дитини [PERSON] відповідно до норм ст. 213 Сімейного кодексу України, оскільки дитина виховується в його родині протягом тривалого часу, з її матір`ю заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2018 року, а також подружжя мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Різниця між заявником та дитиною бережною [PERSON] складає 10 років 7 місяців, проте, суд вважає за можливе дозволити відступ від вимоги стосовно різниці у віці між усиновлювачем та усиновлюваною дитиною, передбаченою статтею 211 СК України,

Outcome: approved