Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 19.04.2024 АТ «УНІЕРСАЛ БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.08.2018 в розмірі 118702,84 грн., та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028 грн. Вказує, що monobank - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, у відділенні Банку, співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці, кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 відеоверифікація здійснюється працівником Банку дистанційно, ДІЯ шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Зазначає, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк», опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. 05.08.2018 [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 05.08.2018 про відкриття поточного рахунку. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 65000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № [NUMBER] . Згідно із тарифами пільговий період за карткою становить 62 дня (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами - 4% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Позивач вказує, що AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених умовами Договору та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 11.02.2024 становить 118702,84 грн., та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 118702,84 грн.; заборгованості за пенею в сумі 0,00 грн.; за порушення грошового зобов`язання 0,00 грн. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів Банку, тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 3028 грн. судового збору. 17.05.2024 на адресу суду від представника позивача, [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, в якій вказує, що після підписання 05.08.2018 Анкети-заяви відповідач не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчисленні вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Представник зазначає, що без погодження у мобільному застосунку «monobank» шляхом накладення електронного підпису, застосунок не переходить на наступний етап входу у головне меню, тобто проведення будь-яких операцій, у тому числі отримання кредиту, без такого підтвердження не є можливим. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже відповідач намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами банківських послуг у за стосунку «monobank», бо інакше він не мав би технічної можливості користуватися додатком. Також зазначає, що відповідно до виписки про рух коштів та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, кредитний ліміт [PERSON] становить 65000 грн., та відповідно до виписки баланс рахунку складає мінус 53702,84 грн., себто заборгованість 118702,84 грн., що складається із повністю використаного кредитного ліміту у сумі 65000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), в сумі 53702,84 грн. Овердрафт виник з підстав, якщо на рахунку клієнта не вистачає коштів для оплати заборгованості то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, а відповідно до п. 5.20 Умов обслуговування, термін повернення овердрафту в повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Відповідно до п. 5.13 «5» Розділу 2 Умов, у першу чергу сплачується прострочена заборгованість до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у другу чергу сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. В своїй відповіді на відзив, представник зауважив, що з виписки про рух коштів по картці вбачається, що відповідачем була оформлена 1 заява послуги «Розстрочка» на суму 34000 грн., за якою банк надає клієнту кредит з метою придбачння товару на строк, визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотки у складі щомісячних платежів, а також відповідачем булла оформлена 1 заява послуги «Покупка частинами» на загальну суму 22999,01 грн., за якою банк надає кредит з метою придбання товару в магазинах партнера на строк визначений у заяві, а клієнт зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити відсотки у складі щомісячних платежів. Дані послуги оформлювалися у мобільному додатку «Monobank» та затверджувалися електронним підписом. Та згідно яких клієнт доручив здійснювати погашення заборгованості щомісячно шляхом безакцептного (договірного) списання банком з поточного рахунку основної картки клієнта суми щомісячного платежу відповідно до умов кредитного договору, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту змінювалася, а відповідач в свою чергу не вносив кошти для погашення заборгованості. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 10.05.2024 через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову оскільки кредитний ліміт по картці становить 65000 грн., що в свою чергу і повинно становити тіло кредиту, проте позивачем не доведено підстави нарахування боргу поза межами кредитного ліміту, а також зазначає, що сторони під час підписання договору не погодили розмір відсотків, при цьому звертає увагу, що в погашення заборгованості ним було внесено 162480,70 грн. та 145253,26 грн. витрачено, в той час коли позивачем неправомірно списано 125896,31 грн. відсотків, тому він вважає, що перед банком у нього відсутня заборгованість, також просить проводити розгляд справи за його відсутності. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-15 год. 27.05.2024, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.07.2024 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 10-00 год. 21.08.2024 та витребувано інформацію. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії укладеної та підписаної 05.08.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] . Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого, АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту (а.с. 15). Відповідно до заяви-анкети, [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с. 15). На підтвердження факту укладення кредитного договору банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи (ресурс: Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті: https://www.monobank.ua/terms) та Тарифи та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 16-30, 31-33). Згідно з наданого позивачем розрахунком заборгованості, [PERSON] користувався кредитними коштами, однак у встановленому договором порядку та строки заборгованість не погасив, у результаті чого, станом на 22.08.2023 складає 141193,97 грн., з яких: 141193,97 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) (а.с. 7). Відповідно до наданої виписки з руху коштів по картці від 15.05.2024, [PERSON] в період з 05.08.2018 по 17.10.2022 користувався кредитними коштами, з якої вбачаються операції за картками, а саме зняття готівкових коштів, придбання товарів, поповнення карткового рахунку, часткове погашення заборгованості, тощо (а.с. 83-96). З довідки про наявність рахунку від 15.02.2024 вбачається, що [PERSON] було видано карту № [NUMBER] зі строком дії до жовтня 2024 року (а.с. 97), та відповідно до довідки за лімітами, останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 11.11.2019 до 65000 грн. (а.с. 98). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.08.2018 станом на 11.02.2024 складає 118702,84 грн., з яких: 118702,84 грн. тіло кредиту (а.с. 8-14). Відповідачем надано виписки з картки згідно яких видно, що на картковий рахунок в період з 29.10.2018 по 17.10.2022 було здійснено надходжень на суму в розмірі 162480,70 грн. (а.с. 35-36), за період з 01.05.2019 по 01.10.2022 списано відсотків на суму 109394,95 грн, щомісячних платежів в розмірі 16501,36 грн., та нараховано 04.04.2024 судові витрати в розмірі 3028 грн. (а.с. 57-58), а також в період з 30.10.2018 по 26.06.2021 ним було витрачено кредитних коштів в розмірі 145253,26 грн. (а.с. 59-69). Згідно заяви клієнта №20.30.0000453862 від 11.12.2019, підписаної електронним підписом, [PERSON] уклав Кредитний договір «Кредит готівкою», шляхом встановлення кредитної лінії в розмірі 22999,01 грн., строком на 5 місяців, з фіксованою процентною ставкою 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 3833,17 грн., з перерахуванням суми кредиту на картку [NUMBER] . Згідно п. 11, [PERSON] підписанням цієї заяви підтвердив, що ця заява разом з Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить Кредитний договір (а.с. 140-143). Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст.1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо договору б/н від 05.08.2018 слід зазначити наступне. Так, судом встановлено, що 05.08.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено та підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якої, АТ «Універсал Банк» відкрило [PERSON] поточний рахунок у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок № [NUMBER] , який в подальшому було збільшено до 65000,00 грн. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті зазначено наступне: «6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису. 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору». З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір від 05.08.2018 був укладений в електронній формі, а тому на нього поширюються вимоги Закону України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно п.п. 5, 7 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарськими кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи (ч.ч. 1-4, 6-8, 11-13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями\~ст.1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). За змістом\~ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,\~629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1\~ст.638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2\~ст.638 ЦК України). Частиною 1\~статті 205 ЦК України\~передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. До позовної заяви банк додав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», затверджених рішенням Правління банку, протокол №46 від 24 листопада 2021 року; редакція набрала чинності з 27 листопада 2021 року та паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які не містять підпису відповідача (а.с.16-30, 31-33). У відповіді на відзив представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилається на те, що користуючись кредитними коштами, наданими на підставі кредитного договору 05.08.2018 року [PERSON] погоджувався з Умовами і правилами надання банківських послуг, та що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. З огляду на дані посилання слід зазначити, що наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписані, до того ж надані в редакції, яка не діяла на момент укладення кредитного договору, а тому, згідно роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, та Тарифів, їх підписання відповідачем відповідно до\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. З Анкети-заяви від 05.08.2018 вбачається, що [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, дана заява містить лише його анкетні дані та контактну інформацію, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної банківської послуги. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані Правила та умови кредитування не є складовою кредитного договору від 05.08.2018, укладеного шляхом підписання анкети-заяви, в якій у відповідача відсутній обов`язок зі сплати відсотків за прострочене виконання зобов`язання. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами Договору від 05.08.2018 та ст.ст.1049, 1050 та 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредит. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» є стягнення заборгованості за тілом кредиту, за анкетою-заявою від 05.08.2018, що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті. Тобто, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Так, 05.08.2018, на підставі анкети-заяви відповідач отримав кредитні кошти та згідно довідки за лімітами, останнє збільшення кредитного ліміту відбулось 11.11.2019 до 65000 грн. (а.с. 68). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 05.08.2018 станом на 11.02.2024 складає 118702,84 грн., з яких: 118702,84 грн. тіло кредиту. З долученої виписки руху коштів по картці вбачається, що станом на 11.02.2024 заборгованість по картці № [NUMBER] становить 118702,84 грн., з яких заборгованість за кредитним лімітом становить 65000 грн., баланс на кінець періоду 118702,84 грн., сума витрат за період становить 286315,34 грн., сума зарахувань становить 177612,50 грн. В даному випадку слід зазначити, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~\~Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~\~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. При цьому, як вбачається з наданої позивачем виписки по картковому рахунку а.с. 83-96, та розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній\~законом\~формі істотних умов договору щодо нарахування та розміру процентів за користування кредитом, що було вище обгрунтовано судом, позивачем здійснювалось нарахування та списання відсотків, що не відповідає положенням ч.1\~ст. 1048 ЦК України\~(на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 38,4% (поточна ставка) за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Крім того, з розрахунку вбачається, що відповідачу була встановлена процентна ставка у розмірі 38,4% на поточну заборгованість, та 76,8% на прострочену заборгованість. Так, з наданих відповідачем виписок вбачається, що на картковий рахунок в період з 05.08.2018 по 17.10.2022 було здійснено надходжень на суму в розмірі 162480,70 грн. (а.с. 35-36), за період з 01.05.2019 по 01.10.2022 списано відсотків на суму 109394,95 грн, щомісячних платежів в розмірі 16501,36 грн., та нараховано 04.04.2024 судові витрати в розмірі 3028 грн. (а.с. 57-58), а також в період з 30.10.2018 по 26.06.2021 ним було витрачено кредитних коштів в розмірі 145253,26 грн. (а.с. 59-69). Вказані відсотки були списані банком за рахунок тіла кредиту, без належного договору та згоди відповідача на їх списання, а тому на думку суду були нараховані та списані безпідставно. Щодо посилань представника позивача, що заяви про надання Розстрочки та №20.30.0000453862 від 11.12.2019 за послугою «Кредит готівкою» та щомісячні платежі за ними списувались за рахунок тіла кредиту, суд вважає необхідним зазначити, що з огляду на надані докази заява №20.30.0000453862 від 11.12.2019 за послугою «Кредит готівкою» є самостійним кредитним договором та не є невід`ємною частиною договору від 05.08.2018 або додатком до договору від 05.08.2018, а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із вимогами щодо стягнення заборгованості за вказаними договорами в разі неналежного виконання відповідачем зобов`язань по ним. Стосовно договору Розстрочки, суд звертає увагу на те, що на ухвалу суду про витребування доказів від 03.07.2024 позивачем надано документ із зазначенням його назви та інформацією про електронні підписи сторін, однак не надано доказів того на яких саме умовах діяли сторони укладаючи цей договір та які саме відносини чи зобов`язання між ними виникли. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України, за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином,\~при розрахунку\~суми заборгованості\~за договором\~від 05.08.2018\~суд враховує,\~що останнє\~збільшення кредитного\~ліміту сторони\~погодили в\~розмірі 65000\~грн.,\~анкета-заява\~від 05.08.2018\~не містить\~визначення домовленості\~сторін про\~сплату відсотків,\~а розмір\~списаних відсотків\~за весь\~час користування\~кредитними коштами\~відповідачем склав\~109394,95\~грн.,\~в той\~час як\~надходжень було\~здіснено на\~суму в\~розмірі 162480,70\~грн.,\~тому суд\~дійшов висновку\~про відсутність\~підстав для\~нарахування та\~сплати заборгованості\~за відсотками,\~а тому\~суми надходжень,\~які банком\~були розподілені\~на погашення\~заборгованості за\~відсотками підлягають\~зарахуванню на\~погашення саме\~тіла кредиту,\~тому що були списані не правомірно. Враховуючи вищевикладені обставини та розмір не правомірно розподілених коштів, які були списані на сплату відсотків, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідачем в повному обсязі погашено заборгованість перед позивачем. Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, який був сплачений при зверненні до суду не відшкодовується. На підставі Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 526, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: dismissed