overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Заявник звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області із заявою про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна, яка обґрунтована тим, що він є рідним братом [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з дитинства ІІ групи інвалідності у зв`язку з психічним захворюванням. Внаслідок психічного захворювання брат не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може орієнтуватися у простих життєвих ситуаціях, а тому заявник просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном недієздатного. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 11.06.2024 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу. 17.10.2024 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області провадження у справі було поновлено та продовжено судовий розгляд. У судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, просив задовольнити з підстав, викладених у ній. У судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з\~ч.1\~ст.39\~ЦК України\~фізична особа\~може бути\~визнана судом\~недієздатною,\~якщо вона\~внаслідок хронічного,\~стійкого психічного\~розладу не\~здатна усвідомлювати\~значення своїх\~дій та\~(або) керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Висновком судово-психіатричного експерта № 556 від 01.10.2024 року встановлено, що [PERSON] ,\~ [INFO] , страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості в ступені не різко вираженої імбецильності з компенсованими емоційно-вольовими розладами емоційно-нестійкого типу, що не дозволяє йому усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи викладене, є необхідність у призначенні опікуна. Відповідно до подання виконавчого комітету Жашківської міської ради орган опіки та піклування виконавчого комітету Жашківської міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у разі\~визнання останнього\~недієздатним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою, яку представник позивача умотивував тим, що 05.01.2021 між ТОВ «Авентус Україна» (далі - кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач) за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №3456712 про надання споживчого кредиту (далі-кредитний договір). Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року (далі -правила). Вказує, що згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8 000 грн; строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (04.02.2021) вказується в Графіку платежів, що є додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору, (п. 1.4. Кредитного договору). Зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 8000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № [NUMBER] . Вказує, що укладаючи кредитний договір, сторони передбачили нарахування процентів, зокрема, знижена процентна ставка 1,62 % в день; 04.02.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 3876 грн. 00 коп. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 06.03.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день, при цьому стандартна процентна ставка в розмірі 1, 90% в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Окрім того, представник вказує, що 10.03.2021 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі процентів за користування кредитом на суму 5 168 грн 00 коп. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 09.04.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 09.04.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

28.08.2024 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вона просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , договору дарування житлової квартири, що розташована в [ADDRESS] , посвідченого державним нотаріусом Гайсинської державною нотаріальної контори Рижак В.О. і зареєстрованого за № 1-329 та реєстраційного посвідчення оформленого Тульчинським МБТІ у формі штампа на договорі дарування від 25.02.1995 реєстраційний номер 1-328 та зареєстрованого за №1-1064 від 23.03.1995р. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 25.02.1995 року між нею та її рідним дядьком [PERSON] було укладено договір дарування, у відповідності до якого нею прийнято в дар житлову квартиру, житловою площею 20,70кв.м. за адресою: [ADDRESS] (після зміни [ADDRESS] ). Договір був посвідчений державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Рижак В.О. 25.02.1995року і зареєстрований в реєстрі за № 1-328 і зареєстрований за № 1-329 та реєстраційному посвідчені оформленого Тульчинським МБТІ у формі штампа на договорі дарування від 25.02.1995 реєстраційний номер 1-328 та зареєстрованого за №1-1064 від 23.03.1995р., де значиться її прізвище та ім`я « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », зазначені обставини перешкоджають заявниці реалізувати своє право власності, іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Заявниця в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність, вимоги задовольнити повністю. Представник заінтересованої особи Гайсинської міської ради в судове засідання не з`явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , на ім`я якої видано договір купівлі-продажу від 25.02.1995 року, посвідчений посвідчений державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори Рижак В.О. 25.02.1995року і зареєстрований в реєстрі за № 1-328 і зареєстрований за № 1-329 та реєстраційному посвідчені оформленого Тульчинським МБТІ у формі штампа на договорі дарування від 25.02.1995 реєстраційний номер 1-328 та зареєстрованого за №1-1064 від 23.03.1995р, на житлову квартиру, житловою площею 20,70кв.м. за адресою: [ADDRESS] (після зміни [ADDRESS] ) є однією і тією ж особою, якій належить даний правовстановлюючий документ. Зазначені правовідносини регулюються: - ч.2 ст.315 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановленні інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на користування та розпорядження житловою квартирою, а діюче законодавство не передбачає іншого порядку встановлення даної обставини, то даний факт необхідно встановити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

29.08.2024 року суду заявлено вимоги, в яких позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] в с.Тишківка Гайсинського району Вінницької області матері [PERSON] , посилаючись на те, що після смерті [INFO] матері [PERSON] вона є єдиною спадкоємицею за законом спадщини у вигляді земельної ділянки площею 3,1505 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520884800:01:002:0047 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 147641, однак оскільки про спадкове майно [PERSON] у вигляді земельної ділянки не було відомо в зв`язку з втратою спадкодавицею Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 147641, архівний примірник якого позивачка отримала в квітні 2024 р., нею було пропущено шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Семчук С.В. письмово вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у їх відсутність (а.с. 25). Представник відповідача Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.24). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких мотивів і підстав. Доведено, що [PERSON] є спадкоємицею за законом спадкового майна у вигляді 1/ земельної ділянки площею 3,1505 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 0520884800:01:002:0047 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 147641, після смерті [INFO] матері\~ [PERSON] , однак через те, що про спадкове майно [PERSON] у вигляді земельної ділянки не було відомо в зв`язку з втратою спадкодавицею Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 147641, архівний примірник якого позивачка отримала в квітні 2024 р., нею було пропущено шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, зазначену причину пропуску суд визнає поважною. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] з поважних причин, то задля захисту спадкових інтересів, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У травні 2024 року представник Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі - АТ «ПУМБ») Киричук Г.М. (довіреність а.с.81,82) через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 102 268,37 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] 17 грудня 2020 року укладено кредитний договір № 2001768123401 (надалі - кредитний договір), на підставі якого видано кредитну картку з лімітом в сумі 15000 грн., який пізніше було збільшено до 62 549,00 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03 березня 2024 року складає 102 268,37 грн., з яких: 62 548,85 грн. - заборгованість за кредитом; 39 719,52 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.103-105). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (а.с.113-115). Відповідачці на адресу її реєстрації (а.с.100) судом направлялись копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками. Повідомлення повернулось до суду без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.118-119). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не викликались, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.12.2016 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. З 25 лютого 2020 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому просить задовольнити його вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувся з заявою, в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.12.2016 року в Деснянському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1746. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З 25 лютого 2020 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, припинили фактичні шлюбні відносини, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання подружжя і збереження шлюбу, оскільки збереження їхньої сім`ї суперечило б інтересам позивача та неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110 - 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Заявники, подружжя [PERSON] та [PERSON] , звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя не склалось. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . Прийняли спільне рішення про припинення шлюбу, вважають збереження сім`ї неможливим, оскільки суперечитиме їх інтересам та інтересам їх спільної доньки. Спільно не проживають. Між подружжям укладено договір та визначено місце проживання і виховання дитини, розмір та порядок сплати аліментів на її утримання. В судове засідання заявники не з`явились подали заяву, якою підтримали подану ними заяву та просили її задовольнити. Згідно ч.3 ст.293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебувають в шлюбі з 28.04.2012 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 376, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Заявники досягли згоди щодо визначення місця проживання і виховання дітитини шляхом укладення Договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, посвідченого 16.09.2024 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шустенко Л.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2038. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя та дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

У відповідності до вимог ч.6 ст. 259 ЦПК України залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів учасників справи, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне відповідно до ст. ст. 259, 268 ЦПК України проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

На розгляд суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 05 травня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Як стверджує позивач, відносини з відповідачем не склалися через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя, через що між ними постійно виникали сварки, що унеможливлює спільне проживання сторін. Останнім часом сторони проживають окремо, заходів до примирення не вживають. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, свідченням чого слугують наявні при матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Втім, в судові засідання відповідач не з`являється. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. Позивачем подано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутність сторони позивача. Також не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Тому, з урахуванням позиції позивача, ухвалою суду від 05 листопада 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступних висновків. Шлюб між сторонами зареєстрований 05 травня 2016 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького районного управління юстиції Вінницької області , про що складено актовий запис № 7 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі в сторін народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, у зв`язку із різними поглядами на шлюб та сім`ю, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, у зв`язку із чим сторони проживають окремо та намірів на збереження шлюбу не мають. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Враховуючи наведене вище, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їхнім інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що є підставами для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві просить при ухваленні рішення про розірвання шлюбу залишити їй прізвище взяте при укладенні шлюбу, а тому суд приходить до висновку про залишення позивачеві прізвища, взятого при укладенні шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сплачена нею сума судового збору в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved