Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 22.08.2019 року банком з відповідачкою було укладено кредитний договір №2017984931001, відповідно до умов якого останній було видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом в розмірі 3000 грн., який в подальшому було збільшено до 36000 грн. Посилаючись на те, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 04.06.2024 року виникла заборгованість в сумі 57882 грн. 42 коп., з яких: 34595 грн. 05 коп. заборгованість за тілом кредиту, 23287 грн. 37 коп. заборгованість по процентам, позивач просив стягнути з відповідачки вказану заборгованість та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.09.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В позовній заяві позивач просив розглянути справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника банку, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідачка за викликами до суду повторно не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626,628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі заяви відповідачки №2017984931001 від 22.08.2019 року про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банком було видано відповідачці кредитну картку із встановленим кредитним лімітом в сумі 3000 грн., який в подальшому було збільшено до 36000 грн. Факт наявності між сторонами кредитних правовідносин підтверджується долученим позивачем до позову копіями анкети клієнта, заяви №2017984931001 та Паспорту споживчого кредиту від 22.08.2019року. Згідно виписки по рахунку та розрахунку вбачається, та не спростовано відповідачкою, що остання користувалась кредитними коштами, проте свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 04.06.2024 року виникла заборгованість в сумі 57882 грн. 42 коп., з яких: 34595 грн. 05 коп. заборгованість за тілом кредиту, 23287 грн. 37 коп. заборгованість по процентам. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачка у встановлений в кредитному договорі строк кредит не повернула, процента за користування кредитними коштами не сплатила, суд приходить до висновку про обгрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з відповідачки на користь позивача заборгованість у зазначеному вище розмірі, а також у відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved