Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

21.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСББ «Світанок» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та житлово-комунальних послуг у сумі 132 499,21 грн за період з 01.01.2020 по 31.08.2023 пропорційно розміру їх часток по 33 124,80 грн з [PERSON] та [PERSON] та 66 249,61 грн з [PERSON] 11.10.2023 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 23.11.2023 від представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] 2009 р.н. Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР. 29.11.2023 від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому викладено прохання про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Представник акцентує на розбіжностях у довідці розрахунку заборгованості, наданій [PERSON] . Головним бухгалтером ОСББ «Світанок» та у розрахунку представника позивача, а також на неврахуванні позивачем оплати відповідачкою житлово-комунальних послуг в сумі 19 000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 08.06.2021 та в сумі 38 762,40 грн, що підтверджується квитанцією від 21.12.2021. 12.12.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що наведені твердження відповідача є безпідставними, оскільки до матеріалів позовної заяви надані рішення загальних зборів ОСББ «Світанок», які не оскаржені та на сьогоднішній день є діючими. Крім того, представником відповідача не поданий власний розрахунок щодо суми заборгованості. Позивачем здійснений розрахунок заборгованості у відповідності до затверджених рішень загальних зборів та отриманих відповідачем житлово-комунальних послуг. Щодо доданих представником [PERSON] квитанцій про сплату житлово комунальних послуг представник позивача зазначає, що за рахунок сплачених коштів було погашено заборгованість, що виникла раніше станом на 2018 рік. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Разом з відповіддю на відзив представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі законного представника відповідача - [PERSON] - [PERSON] , яке мотивоване тим, що [PERSON] є неповнолітнім, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 14.11.2011. 13.06.2024 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Монастирної І.О. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у справі за позовом ОСББ «Світанок» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та житлово-комунальні послуги у сумі 132 499,21 грн відмовлено. Клопотання представника позивача адвоката Бондаря О.В. про залучення до участі у справі законного представника [PERSON] - [PERSON] задоволено. Залучено до участі у справі у якості законного представника [PERSON] - [PERSON] 26.07.2024 від представника [PERSON] адвоката Зауліної О.Г. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник просить суд відмовити у задоволенні позову, з огляду на те, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] та відповідно не користується житлово-комунальними послугами, що надаються позивачем. Зазначені обставини встановлені судовими рішеннями у справах № 522/15212/19, № 522/8439/16-ц та № 521/2941/18. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 332972496 від 21.05.2023, [PERSON] , [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] та [PERSON] є співвласниками нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Розмір часток становить: [PERSON] - 1/4; [PERSON] - 1/4 та [PERSON] - 1/2. 20.05.2002 було прийнято рішення про створення ОСББ «Світанок» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією протоколу № 1 установчих зборів власників квартир і нежитлових приміщень будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, 24.12.2002 з балансу в/ч [NUMBER] на баланс ОСББ «Світанок» було передано будинок за адресою: [ADDRESS] . Основним видом діяльності ОСББ «Світанок» є комплексне обслуговування об`єктів, що передбачає діяльність з надання житлово-комунальних послуг. ОСББ «Світанок» надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та надає житлово-комунальні послуги, зокрема, по квартирі за адресою: [ADDRESS] , власниками якої є [PERSON] - 1/4; [PERSON] - 1/4 та [PERSON] - 1/2. Згідно статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. У ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вказано, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. У постанові КЦС ВС від 23.11.2022 у справі № 761/43664/18 вказано, що частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачі за період з 01.01.2020 по 31.08.2023 мають заборгованість за надані позивачем послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та надані житлово-комунальні послуги у загальній сумі 132 499,21 грн, а саме: за 2020 рік - 33 419,46 грн; за 2021 рік - 39 092,57 грн; за 2022 рік - 36 117,71 грн та за 2023 рік- 23 869,48 грн. На підтвердження розрахунку заборгованості позивачем долучено до матеріалів справи рішення зборів співвласників ОСББ «Світанок» про затвердження, зокрема внесків співвласників на управління будинком та прибудинковою територією на 2020 рік - протокол № 17 від 05.02.2020, на 2021 рік - протокол № 18 від 18.02.2021 та на 2022 рік - протокол № 19 від 08.02.2022. У протоколі № 17 зборів співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ «Світанок») за адресою: [ADDRESS] , від 05.02.2020, було встановлено наступні тарифи на 2020 рік: - Внесок співвласників на управління будинком та прибудинковою територією у розмірі 9,26 грн за м.кв.; - Оплата охорони автомобілів на відкритій стоянці в розмірі 265,69 грн в місяць; - Оплата гаражів в розмірі 5,124 грн за м.кв. Згідно протоколу № 18 зборів співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ «Світанок») за адресою: [ADDRESS] , від 18.02.2021, було встановлено наступні тарифи на 2021 рік: - Внесок співвласників на управління будинком та прибудинковою територією у розмірі 10,70 грн за м.кв.; - Оплата охорони автомобілів на відкритій стоянці в розмірі 385,84 грн в місяць; - Оплата гаражів в розмірі 6,939 грн за м.кв.; - Внесок за обслуговування автоматики воріт - 1,23 грн. Як вбачається з протоколу № 19 зборів співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ «Світанок») за адресою: [ADDRESS] , від 08.02.2022, було встановлено наступні тарифи на 2022 рік: - Внесок співвласників на управління будинком та прибудинковою територією у розмірі 11,34 грн за м.кв.; - Оплата охорони автомобілів на відкритій стоянці в розмірі 390,01 грн в місяць; - Оплата гаражів в розмірі 7,14 грн за м.кв. Суд зазначає, що рішення зборів співвласників ОСББ «Світанок» про затвердження внесків співвласників на управління будинком та прибудинковою територією на 2023 рік, оформленого протоколом, позивачем до матеріалів справи не додано, в зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості за період з 01.01.2023 по 31.08.2023 в сумі 23 869,48 грн не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають. Наявність заборгованості за період з 01.01.2020 по 31.12.2022 в загальній сумі 108 629,74 грн (за 2020 рік 33 419,46 грн + за 2021 рік 39 092,57 грн + за 2022 рік 36 117,71 грн) відповідачами не спростовано. При цьому суд відхиляє доводи представника [PERSON] про неврахування позивачем оплати відповідачкою житлово-комунальних послуг в сумі 19 000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 08.06.2021 та в сумі 38 762,40 грн, що підтверджується квитанцією від 21.12.2021, оскільки з наданих представником позивача довідок вбачається зарахування цих коштів в рахунок погашення заборгованості, що виникла у 2018 та у 2019 роках. Контррозрахунку заборгованості за спірний період [PERSON] суду не надано. Також суд враховує, що під час вирішення між відповідачами спорів у справах № 522/15212/19, № 522/8439/16-ц та № 521/2941/18 щодо стягнення коштів та припинення права власності на частку в майні, судами було встановлено, що відповідач [PERSON] проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] та не проживає в квартирі [ADDRESS] , та відповідно не користується житлово-комунальними послугами, що надаються позивачем. На зазначених обставинах наголошує представник [PERSON] у відзиві на позовну заяву. Отже, надані позивачем послуги спожиті особами, які фактично проживали в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] ,а тому вимоги заявлені до [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Водночас з прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд стягнути заборгованість з [PERSON] у сумі 33 124,80 грн, з [PERSON] у сумі 33 124,80 грн та з [PERSON] у сумі 66 249,61 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто, розрахунок заборгованості слід проводити виходячи з підтвердженої суми заборгованості 108 629,74 грн за період з 01.01.2020 по 31.12.2022, де 1/2 частки [PERSON] становить 54 314,87 грн та 1/4 частки [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , становить 27 157,43 грн. Таким чином, враховуючи, що суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості з законного представника [PERSON] - [PERSON] в сумі 27 157,43 грн та з [PERSON] в сумі 54 314,87 грн, що разом становить 81 472,30 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 21.06.2023 № 889 ОСББ «Світанок» сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позову на 61,49 %, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 650,39 грн. Разом з тим, [PERSON] є дитиною з інвалідністю, законним представником якого виступає його мати - [PERSON] , що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 14.11.2011. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У постанові ВСУ від 01.03.2017 у справі № 6-152цс17 зроблено наступний висновок, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішенняухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. В зв`язку з чим, у відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають компенсації позивачу за рахунок держави.

Outcome: partial