Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Представник позивача АТ «ОТП Банк» звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 квітня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №2036259617, відповідно до умов якого кредит надається у розмірі 220000 грн. на споживчі цілі та 6 600 грн. на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, а загалом 226 600 грн. АТ «ОТП Банк» зобов`язання з видачі відповідної суми кредиту виконав повністю та надав кошти відповідачу, а відповідач, як позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 22 квітня 2024 року його заборгованість перед банком становить 305 433,16 грн., яка складається з заборгованості за: тілом кредиту 195670,27 грн.; відсотками 109 762,89 грн. На підставі викладеного, представник позивача просила суд стягнути з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №2036259617 від 26 квітня 2021 року станом на 22 квітня 2024 року в розмірі 305 433,16 грн., що складається з заборгованості за: тілом кредиту 195 670,27 грн.; відсотками 109 762,89 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 4581,50 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача направила до суду клопотання в якому просила розглянути справу без участі представника АТ «ОТП Банк», наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст.ст.128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 05 листопада 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. За умовами підписаної [PERSON] анкети-заяви на отримання кредиту/опитувальний лист від 20 квітня 2021 року відповідач, зокрема, підтвердив, що він ознайомлений з тарифами банку, а також приєднується до договору про порядок підписання правочинів, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується. Тарифи банку і договір про порядок підписання правочинів розміщені на сайті банку www.otpbank.com.ua (а. с. 18). Судом встановлено, що 26 квітня 2021 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2036259617, на підставі якого АТ «ОТП Банк» надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на умовах, передбачених кредитним договором (п. 1 кредитного договору) (а. с. 10-15). Пунктами 1.1, 2 вищевказаного кредитного договору передбачено, що кредит видається позичальнику у загальному розмірі 226 600 грн., з яких: 220 000 грн. - на споживчі цілі, 6 600 грн. - на сплату комісійної винагороди за видачу кредиту, з датою остаточного повернення кредиту 26 квітня 2026 року, а строк, на який надається кредит, визначено графіком платежів. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту №2036259617 від 26 квітня 2021 року, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням вартості всіх супутніх послуг і паспорту споживчого кредиту встановлено, що: сума кредиту: 226 600 грн.; строк кредитування - 60 місяців; фіксована процентна ставка 29,90% річних (0,01% річних процентна скавка, що діє протягом пільгового періоду; 5% (щомісячно) процента ставка, що діє після закінчення пільгового періоду); комісійна винагорода за видачу кредиту 6 600 грн. (а. с. 16-17). В матеріалах справи наявні також докази надання кредитних коштів відповідачу, що підтверджується меморіальним ордером №39786324 від 26 квітня 2021 року з призначенням платежу видача кредиту за кредитним договором №2036259617 від 26.04.2021 (а. с. 19). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором №2036259617 станом на 22 квітня 2024 року заборгованість [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» становить 305 433,16 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 195 670,27 грн.; заборгованості за відсотками 109 762,89 грн. (а. с. 9). Також судом встановлено, що 08 травня 2024 року представником АТ «ОТП Банк» було направлено досудову вимогу за вих. №4284/2024 до відповідача за його зареєстрованим місцем проживання щодо дострокового погашення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка залишилась без виконання (а. с. 30-34). Стаття 634 ЦК України передбачає можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих стороною позивача суду доказів вбачається, що відповідач згідно з укладеного кредитного договору №2036259617 від 26 квітня 2021 року отримав від позивача кредит на загальну суму 226 600 грн., відповідач періодично сплачував кошти в рахунок повернення отриманих ним кредитних коштів, що підтверджуються наданим розрахунком заборгованості, а також іншими наявними в матеріалах справи доказами. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його достовірним, оскільки відповідач не спростував наявність боргу за кредитом і відсотках, а також розрахунок заборгованості за договором, в судове засідання не з`явився, доказів виконання боргових зобов`язань перед позивачем суду не надав, відзив на позовну заяву до суду не подав. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява АТ «ОТП Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в розмірі 4 581,50 грн.

Outcome: approved