Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-24 00:00:00

19 квітня 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, яку відправлено 18 квітня 2024р. засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд»). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 лютого 2023 р. о 16 год. 00 хв. по вул. Куреньова в м. Новодністровськ, Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «Nissan Rugue», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказує, що постановою суду від 26.05.2023р. по справі №719/122/23 закрито провадження у справі щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При цьому, суд дійшов висновку, що в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП. Натомість, постановою суду від 13.07.2023р. по справі №719/121/23 закрито провадження у справі щодо [PERSON] у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. Повідомляє, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Rugue», пошкодженого внаслідок ДТП, що відбулася 22.02.2023р., відповідно до висновку експерта №25-04-23 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 300806,27 грн. та позивач отримав страхове відшкодування від ПАТ НАСК «Оранта», де була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача, в розмірі 150000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у виді різниці між матеріальним збитком та виплаченою сумою страхового відшкодування, що становить 150806,27 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Луців О.В. 19 квітня 2024 року. Ухвалою суду від 22.04.2024р. задоволено заяву про самовідвід судді Луців О.В. та згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024р. справу передано на розгляд судді Цицак В.Л. після закінчення відпустки. Ухвалою суду від 14.05.2024р. відкрито спрощене позовне провадження в даній справі, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи та призначено судове засідання на 03 червня 2024 року о 12 год. 00 хв., яке неодноразово відкладалось за клопотанням учасників справи. 24 червня 2024 року, розглянувши клопотання представника відповідача [PERSON] про перехід із спрощеного у загальне позовне провадження і про витребування доказів, суд відмовив у задоволенні таких. У цьому ж засіданні представник відповідача усно заявив і в подальшому відмовився від клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ПАТ НАСК «Оранта», відмову від якого прийнято судом. Ухвалою суду від 01.07.2024р. задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] про призначення транспортно-товарознавчої експертизи, призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу автомобіля марки «Nissan Rоgue», проведення якої доручено Чернівецькому НДЕКЦ МВС України, та зупинено провадження у справі на час проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Після повернення матеріалів справи № 719/298/24 разом із повідомленням експерта №СЕ-19/126-24/9280-АВ від 23.09.2024р. про неможливість проведення судової експертизи провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 17 жовтня 2024 року о 14 год. 00 хв., яке за клопотанням відповідача у зв`язку із неявкою її представника відкладено на 25 жовтня 2024 року о 14 год. 00 хв. Позивач [PERSON] в судове засідання 25 жовтня 2024р. не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за адресою місця своєї реєстрації, яка вказана в позовній заяві, [ADDRESS] . При цьому, в суд повернувся поштовий конверт у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 219-220). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Таким чином, враховуючи відсутність повідомлень зі сторони позивача щодо зміни місця свого проживання та надіслання судових повісток на раніше вказану ним адресу реєстрації місця проживання, яка підтверджена відповіддю № 589462 від 14.05.2024р. з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 76), зважаючи на обізнаність представника позивача про дату, час та місце проведення судового засідання, позивач вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності позивача. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, та просив задоволити позов в повному обсязі, стягнувши із [PERSON] 150806,27 грн. завданої майнової шкоди. Зазначив, що вживались заходи щодо позасудового врегулювання спору, однак сторони не досягли примирення. Зауважив, що позивачем з врахуванням предмета спору надано суду належні, допустимі та достатні докази щодо розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Натомість, відповідач, не погоджуючись із розміром матеріального збитку, не надав суду обґрунтованих заперечень щодо обсягу пошкоджень автомобіля марки «Nissan Rugue», державний номерний знак [NUMBER] , після ДТП чи заперечень щодо обсягу використаних для ремонту запчастин або проведених робіт; клопотання про проведення транспортно-товарознавчої експертизи за матеріалами страхової справи щодо виявлених пошкоджень не заявляв. Повідомив, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів після винесення рішення надасть підтверджуючі документи щодо понесених судових витрат. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що в матеріалах справи відсутні чеки, які б офіційно підтверджували проведення ремонту автомобіля марки «Nissan Rugue», державний номерний знак [NUMBER] , на заявлену позивачем суму у 300806, 27 грн., а також інформація про фірму, яка такий ремонт провела. Вважає, що вартість ремонту є явно завищеною та необґрунтованою. Представник відповідача [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки не доведено заявленого розміру відновлювального ремонту автомобіля позивача. Вважає наданий позивачем висновок експерта щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля сумнівним, у зв`язку із чим й було заявлено клопотання про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, проведення якої неможливе із причин, вказаних експертом. Звертає увагу на відсутність страхового акту ПАТ НАСК «ОРАНТА», відповідно до якого була узгоджена сума відшкодування, та доказів проведення страхового відшкодування, що, на думку представника відповідача, може свідчити про не проведення страховою компанією відповідних виплат з певних причин. Зазначає також, що позивач не подав протоколу огляду транспортного засобу страховиком та доказів проведення відновлювального ремонту на суму, вказану у наданому позивачем висновку експерта, зокрема, актів виконаних робіт, квитанції про оплату фактично виконаних ремонтних робіт. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши надані учасниками справи докази, суд встановив, що постановою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 26.05.2023р. по справі № 719/122/23, яка набрала законної сили 12 червня 2023 року, провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 9-11). При цьому, у судовому рішенні встановлено, що [PERSON] 22 лютого\~ 2023 року о 16 год. 00 хв. в м.Новодністровськ, керуючи транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті під час зміни напрямку руху, виїжджаючи з другорядної дороги на другорядну, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Nissan Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого допустила зіткнення. Під час ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень, потерпілих немає. В діях [PERSON] встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» розділу 33 ПДР, тобто, не надала перевагу в русі транспортному засобу «Nissan Rogue», що рухався по головній дорозі, чим порушила п.10.1 розділу 10 ПДР, тобто, розпочала маневр зміни напрямку руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що в сукупності з іншими обставинами справи стало причиною зіткнення транспортних засобів. Натомість, постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.07.2023р. по справі № 719/121/23, яка набрала законної сили 24 липня 2023 року, провадження у справі щодо [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення (а.с. 12-13). . В судовому рішенні встановлено, що 22 лютого\~ 2023 року в м.Новодністровськ, в діях водія [PERSON] не вбачається невідповідності вимог ПДР, які з технічної точки зору могли би перебувати в причинному зв`язку з настанням ДТП; водій [PERSON] не мав технічної можливості уникнути зіткнення з транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , а тому його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не встановлена. На диску DVD-R MAXIMUS 4,7GB (а.с. 119) міститься відеозапис події 22 лютого 2023 року за участю водія [PERSON] (транспортний засіб «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] ) та водія [PERSON] (транспортний засіб марки «Nissan Rogue», державний номерний знак [NUMBER] ). Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вказані обставини учасниками справи не оспорюються та відповідно до ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Транспортний засіб марки «Nissan Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , 2017 року випуску, VIN (шасі) [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 38). Згідно з висновком експерта № 25-04-23 від 18.04.2023р., виконаним судовим експертом Павлишиним Я.Д. на замовлення адвоката Поляка П., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 300806, 27 грн. У висновку вказано, що такий підготовлено для подання до суду, а експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України (а.с. 19-67). При цьому, про проведення огляду транспортного засобу марки «Nissan Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , за участю експерта повідомлялись як ПАТ НАСК «ОРАНТА», так і відповідач [PERSON] (а.с. 63-66). Відповідач [PERSON] підтвердила, що отримала повідомлення про запланований огляд автомобіля позивача експертом, однак, за рекомендацією свого представника, на такий огляд не прибула, участі уповноваженого представника не забезпечила; до результатів огляду транспортного засобу зауважень не подавала. Як вбачається із відповіді ПАТ НАСК «Оранта» № 09-02-17/ від 10.04.2024р. за запит № 1997 від 04.04.2024р. по страховій справі № 88004 щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «Nissan Rogue», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 22.02.2023р., за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.08.2022р. № АТ/2059655, НАСК «Оранта» 02 листопада 2023 року згідно зі страховим актом № ОЦВ-У-23-24-88004/1 здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 150000,00 грн. (а.с. 8). Згідно із повідомленням експерта №СЕ-19/126-24/9280-АВ від 23.09.2024р., оскільки автомобіль марки «Nissan Rоgue», 2017 року випуску, VIN (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , відновлено, що унеможливлює виявлення наявних у ньому пошкоджень та визначення обсягу ремонтних робіт, запчастин і витратних матеріалів, необхідних для складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, проведення експертизи та надання відповіді на поставлене експерту запитання не виявляється за можливе\~ (а.с. 192-196). Учасниками справи інші клопотання, в тому числі про призначення транспортно-товарознавчої експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля за матеріалами страхової справи, зокрема, за встановленими пошкодженнями, не заявлялись; додаткові докази не надавались. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). При цьому, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Разом з тим принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст.1194 ЦК України. У ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) і сумою страхового відшкодування. Саме відповідач, як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити позивачу таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021р. по справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) та у постановах Верховного Суду від 15.10.2020р. по справі № 755/7666/19 та від 14.04.2022р. у справі № 205/7747/18 (провадження № 61-8812св21). Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу відповідно до висновку експерта № 25-04-23 від 18.04.2023р. становить 300806,27 грн., із яких 150000, 00 грн. відшкодовано страховою компанією. На думку суду, аргументи відповідач щодо недостовірності висновку експерта №25-04-23 від 18.04.2023р. фактично зводяться до незгоди із встановленим розміром вартості відновлювального ремонту без посилання на будь-які недоліки чи неточності проведення експертизи. Суд зауважує, що при проведенні оцінювачем чи експертом огляду пошкодженого транспортного засобу присутність заінтересованих осіб не є обов`язковою, що узгоджується із правовим висновком Верховний Суд у постанові № 643/10751/16-ц від 23.11.2020р. При цьому, відповідач не надав суду іншого висновку чи звіту про оцінку транспортного засобу; після встановлення, що транспортний засіб марки «Nissan Rоgue», державний номерний знак [NUMBER] , відновлено, не клопотав про проведення експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля за матеріалами страхової справи, зокрема, за встановленими пошкодженнями. Матеріалами справи, а саме листом від 10.04.2024р. №09-02-17/ ПАТ НАСК «ОРАНТА», спростовуються також твердження представника відповідача про відсутність страхової виплати позивачу. Більше того, відсутність в матеріалах справи страхового акту ПАТ НАСК «ОРАНТА», протоколу огляду транспортного засобу страховиком та доказів проведення відновлювального ремонту на суму, вказану у наданому позивачем висновку експерта, зокрема, актів виконаних робіт, квитанції про оплату фактично виконаних ремонтних робіт, не свідчить, що визначена експертом вартість відновлювального ремонту автомобіля є неправильною або завищеною. Враховуючи, що розрахунок розміру шкоди, право на відшкодування якої має позивач, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), суд, перевіривши розрахунок, приходить до висновку, що позов [PERSON] , за підписом представника [PERSON] , до відповідача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, п. 1-3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи положення ч.ч. 1, 3 ст. 133, ч.ч. 1, 8 ст.141 ЦПК України, беручи до уваги клопотання представника позивача щодо надання підтверджуючих документів по витратах, пов`язаних з розглядом справи, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1206,45 грн., сплата якого підтверджується квитанцією № 9935-5245-9212-5298 від 18.04.2024р. (а.с. 18). Враховуючи ч.2 ст. 141 ЦПК України, витрати відповідача, пов`язані з розглядом справи, в загальному розмірі 5149, 28 грн. (а.с. 94, 189), що складаються із 605, 60 грн. за забезпечення доказів та 4543, 68 грн. на залучення експерта, відшкодуванню не підлягають. На підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 28-29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved