Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

12 серпня 2024 року на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , подана її представником адвокатом Козар М.В. до відповідача [PERSON] в якій позивач просить суд розірвати шлюб. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 05 березня 1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 192. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Після подій 2014 року подружжя виїхало з Луганську з дітьми до Харкова. З 2018 року припинили подружні стосунки, кожен живе окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом було зроблено запити. Відповідно до повідомлення Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради №02-26/3799 від 20.08.2024 [PERSON] , [INFO] 25.07.2019 звернувся із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем перебування за адресою: [ADDRESS] , та отримав довідку №6331-5000165403 від 24.07.2019. Станом на 20.08.2024 довідка є дійсною. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач по справі в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом було встановлено, що 05 березня 1994 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у [INFO] , актовий запис №192, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданим 05.03.1994 року серії [NUMBER] (а.с. 4). В шлюбі у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю (а.с. 5, 6, 7). За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Частиною 3\~ст. 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно\~шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Окрім того, у зв`язку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн. (а.с. 1). На підставі викладеного та

Outcome: approved