Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

У травні 2024 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила шлюб, зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №111 від 16 вересня 2011 року - розірвати; залишити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що в шлюбі у них народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Проте, сімейні відносини між сторонами фактично припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен з них забезпечує себе самостійно. Позивачка вказує, що вони не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв`язку з чим між ними виникали суперечки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і бажає його розірвати. На примирення з відповідачем вона не згодна та просить суд не надавати часу для примирення. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше представник позивача надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позов не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що 16 вересня 2011 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції у Донецькій області, про що було складено відповідний актовий запис № 111. У них є спільна дитина: [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, фактичні сімейні відносини між сторонами припинені, а шлюб носить формальний характер. Відповідно до довідки з місця реєстрації [PERSON] , проживає разом з матір`ю в м. Берліні. З урахуванням вказаних позивачем обставин, судом встановлено, що збереження шлюбу між сторонами буде суперечити її (дружини) інтересам, що має істотне значення. В силу ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає необхідним задовольнити даний позов і розірвати шлюб між сторонами. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Тому, на виконання вимог ч. 2 ст. 115 СК України, суд вважає необхідним надіслати копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили на адресу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Оскільки між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дитини, що підтверджується наданим суду шлюбним договором, в якому сторони погодили, що після розірвання шлюбу дитина, [PERSON] , [INFO] , залишається проживати разом із дружиною, яка є матір`ю дитини, суд вважає за можливе залишити проживати дитину разом з матір`ю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved