Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду, через свого представника, адвоката Тетеву-Родюк І.О., в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів: віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військового службовця, встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, де заінтересованою особою зазначив Піщанську селищну раду, Військову частину [NUMBER] , в якій представник заявник просить суд встановити факт віднесення заявника, [PERSON] , [INFO] , РНОКПГІ [NUMBER] , до кола членів сім`ї [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Також просить суд встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини. В обґрунтування вимог заяви зазначає, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - рідні брати. 15.10.2023 року в ході ведення бойових дій поблизу Бахмут, Донецької області, внаслідок артилерійських обстрілів збройними силами російської федерації солдат [PERSON] загинув, що підтверджується зокрема витягом з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 15 жовтня 2023 року, повідомленням про смерть та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дата видачі 27 жовтня 2023 року. Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть №6859 від 20.10.2023 року та витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 16.02.2024 № 569 було встановлено, що захворювання та причина смерті військовослужбовця, солдата [PERSON] пов`язані із захистом Батьківщини, смерть якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Зазначає, що на момент загибелі [PERSON] інших родичів окрім рідного брата [PERSON] не мав. Батьки [PERSON] , [PERSON] померли. [PERSON] проживав разом зі своїм братом [PERSON] за однією адресою. Відповідно до акта обстеження фактичного місця проживання та матеріально-побутових умов проживання громадян від 20 червня 2024 року за даною адресою спільно з сім`єю [PERSON] проживав його брат [PERSON] , який був мобілізований до ЗСУ та загинув внаслідок вибухової травми внаслідок військових дій. [PERSON] проживав разом з [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний побут, були пов`язані взаємними правами та обов`язками. [PERSON] у шлюбі не перебував, дітей не мав. Вказує, що [PERSON] є членом сім`ї загиблого військовослужбовця [PERSON] у розумінні СК України. Встановлення факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військового службовця, встановлення факту спільного проживання та ведення спільного господарства та побуту необхідне заявнику для отримання виплат членам сім`ї загиблого військовослужбовця передбачених законом, зокрема для отримання виплати грошового забезпечення належного загиблому [PERSON] , а також для встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року в даній цивільній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання на 13 годину 30 хвилин 05 вересня 2024 року, яке в подальшому відкладено, востаннє до 29 жовтня 2024 року до 15 год. 00 хв. В судовому засіданні заявник [PERSON] , заявлені вимоги підтримав, зазначив, що постійно проживав з братом, вели спільне господарство просив встановити факт віднесення його до кола членів сім`ї [PERSON] , [INFO] та спільного його проживання з спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] на час відкриття спадщини. Представник заявника адвокат Тетева-Родюк І.О. в судовому засіданні заву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичні факти віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військового службовця та постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заінтересована особа Піщанська селищна рада, в судове засідання свого уповноважного представника не направила, селищним головою [PERSON] через підсистему «Електронний суд», подано клопотання про розгляд справи призначеної на 29 жовтня 2024 року у його відсутності на підставі наявних письмових матеріалів на розсуд суду. Заінтересована особа Військова частина [NUMBER] , в судове засідання свого уповноважного представника не направила, представником заявника [PERSON] через підсистему «Електронний суд», подано клопотання в якому він просив розгляд справи проводити без участі представника військової частини [NUMBER] , при вирішенні питання розгляду заяви покладаються на розсуд суду. Крім того зазначив, що із наявних матеріалів справи дійсно встановлено, що заявник [PERSON] та загиблий [PERSON] є родичами, рідними братами, батьки останніх померли, що підтверджується відповідними свідоцтвами. Крім того, згідно наявних довідок, останні дійсно проживали разом. З питання чи наявні у померлого [PERSON] інші спадкоємці, чи дійсно померлий та заявник проживали разом, та чи відноситься заявник до кола членів сім`ї загиблого [PERSON] належить не до повноважень військової частини. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що проживає в [ADDRESS] та доводиться сусідкою [PERSON] , їх будинки знаходяться навпроти. Знала свідок також і покійного [PERSON] , який доводився рідним братом [PERSON] . Покійний [PERSON] проживав з братом, власної сім`ї не мав, батьки померли. Брати проживали в батьківській хаті, вели спільне господарство, робили ремонт будинку. З початком повномасштабного вторгнення ворога брати Щербаті були мобілізовані та восени минулого року [PERSON] загинув. Брати жили дружно, бачила їх щодня. Свідок [PERSON] зазначила, що проживає в [ADDRESS] та їх будинок знаходиться неподалік будинку сім`ї Щербатих. Зазначила, що добре знає сім`ю [PERSON] , оскільки мати заявника [PERSON] була її двоюрідною сестрою, заявник та його покійний брат двоюрідними племінниками та похресниками свідка. Вказала, що заявник та його брат [PERSON] дійсно приживав однією сімє`ю, за однією адресою до моменту загибелі, вели спільне господарство. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, заслухавши учасників справи та пояснення свідків, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області 14 вересня 2013 року, є [PERSON] , [INFO] , який народився в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області (а.с.11). В свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 25 квітня 1997 року, вказано, що [INFO] в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області народився « [PERSON] », батьками якого вказано « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.14). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 25 квітня 1997 року [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 25 квітня 1997 року уклали шлюб, про що складено актовий запис за № 15 від 25 квітня 1997 року, та після укладення шлюбу [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданому 24 червня 1999 року, вказано, що [INFO] в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області народився « [PERSON] », батьками якого вказано « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.15). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області померла [PERSON] , про що складено актовий запис за № 229 від 13 вересня 2021 року (а.с.16). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області помер [PERSON] , про що складено актовий запис за № 97 від 06 листопада 2008 року (а.с.17). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в м. Часів Яр Донецької області помер [PERSON] , про що складено актовий запис за № 508 від 27 жовтня 2023 року (а.с.19). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачає, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Разом з тим, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 761/16799/15-ц. Чинне ж цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21. Встановлено, що відповідно до листа командира військової частини [NUMBER] № 1772/6822 від 16 травня 2024 року, військова частина розглянула заяву громадянина [PERSON] від 27 жовтня 2023 року, вих. №3, щодо виплати грошового забезпечення за загиблого військовослужбовця [PERSON] , та повідомила, що на картковий рахунок [PERSON] , була виплачена допомога на поховання в розмірі 12 945, 0 грн. та для виплати грошового забезпечення військовослужбовця [PERSON] , необхідно надати до військової частини [NUMBER] свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим заява щодо отримання грошового забезпечення за загиблого брата [PERSON] не підлягає до задоволення (а.с.31). Таким чином дана заяву про встановлення юридичного факту віднесення заявника до кола членів сім`ї загиблого військовослужбовця повинна розглядатись за правилами цивільного судочинства в окремому провадженні, оскільки за законом встановлення такого факту породжує юридичні наслідки; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати такий документ, що посвідчує даний факт; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року по справі № 644/6274/16. Разом з тим, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» Особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Так відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, зокрема діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Слід зазначити, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ані положення Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця. Встановлено, що відповідно до витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії, протокол №569 від 16 лютого 2024 року "Розтрощення (роздавлювання) іншої та не уточненої ділянки гомілки Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків", отримані 15.10.2023 року солдатом [PERSON] , 1999 року народження, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджено витягом наказу командира військової частини [NUMBER] від 30.10.2023 року №31 послужило причиною його смерті [INFO] , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 6859 , виданим 20.10.2023 року Дніпропетровським обласним бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.10.2023 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Травма, яка призвела до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язана і захистом Батьківщини. (а.с.20-26). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, е передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Суд встановив, що заявник [PERSON] , [INFO] та його брат [PERSON] , який помер [INFO] , на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично проживав за адресою [ADDRESS] . Разом з ним проживали брат [PERSON] , племінник [PERSON] 2020 року народження, племінниця [PERSON] 2017 року народження, дружина брата [PERSON] , [INFO] та вели спільне господарство, що підтверджується, окрім показів свідків, зокрема довідкою Піщанської селищної ради № 948 від 20 червня 2024 року та у відомостях акту обстеження фактичного місця проживання та матеріально-побутових умов проживання громадян від 20 червня 2024 року (а.с.27-29). Крім того, відповідно до ст.84 ЦПК України за клопотанням представника заявника, ухвалою суду від 09 серпня 2024 року постановлено витребувати в Крижопільського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану в Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію про наявність/відсутність актового запису про шлюб [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] ; інформацію про наявні/відсутні актові записи, які б свідчили про наявність у [PERSON] дітей. 09 вересня 2024 року на електронну адресу суду Крижопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області по справі №142/612/24 від 09.08.2024 року повідомив, що актового запису про шлюб громадянина [PERSON] [INFO] а також актових записів про народження, де [PERSON] [INFO] є батьком дітей, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян та в архіві Крижопільського відділу ДРАЦС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перевіркою не виявлено. Беручи до уваги вищенаведене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем однією сім`єю, а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявник позбавлена можливості встановити дані юридичні факти, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даних фактів та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх соціально-економічних прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved