Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в\~суд позовом\~до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] . У вересні 2024 року йому стало відомо, що на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.11.2004 року, на його житловий будинок було помилково накладено арешт. З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна він дізнався, що 23.11.2004 року на нерухоме майно за реєстраційним номером 1492751, а саме на його будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.11.2004 року, однак зазначено власником будинку [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] , був його сусідом та проживав у сусідньому будинку за адресою: [ADDRESS] . Тому суд помилково наклав арешт на його будинок. У зв`язку з цим просить суд, зняти арешт з нерухомого майна, а саме будинку [ADDRESS] , який був накладений на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.11.2004 року. Ухвалою судді від 03.10.2024 року відкрито провадження\~у справі\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. У відзиві на позовну заяву Луцький відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Луцькому районі\~Волинської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиціївказує, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження, встановити в межах якого виконавчого провадження було накладено арешт не виявилось можливим у зв`язку з відсутністю його в системі АСВП. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача просив розглядати справу у його відсутності. У вирішенні справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20.12.2000 року (а.с.12). Однак, у вересні 2024 року року, дізнався, що на його житловий будинок було накладено арешт на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.11.2004 року в цивільній справі за позовом КБ «Західінкомбанк» до ТзОВ «Олвід-Буд», [PERSON] про стягнення боргу, заборонено відчуження житлового будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] (а.с.9). 23.11.2004 року на підставі вказаної ухвали, було накладено арешт та заборону відчуження на житловий будинок [ADDRESS] ; власником зазначено [PERSON] , що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.01.2011 та витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.11.2004 року (а.с.10-11). З копії позовної заяви по даній справі вбачається, що фактичне місце проживання [PERSON] є [ADDRESS] , тобто суд в ухвалі помилково зазначив будинок [ADDRESS] (а.с.14-15). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, з повідомлення Луцького відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Луцькому районі\~Волинської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиціївбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження у розділах «Пошук ВД/ВП (спец розділ)», «Пошук ВД/ВП» та «Пошук ВД/ВП (архів)», встановити в межах якого виконавчого провадження було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , не виявилось можливим у зв`язку із відсутністю його в системі АСВП (а.с.8). Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що внесення помилкового запису до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, порушує право позивача на володіння та розпорядження належним йому на праві власності нерухомого майна. Враховуючи наведене, права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а тому, аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити.

Outcome: approved