Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявників та їх представника. Адвокат Рідченко М.В. звернулася до суду в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку по [ADDRESS] . Заявник вчасно прийняв спадщину після смерті матері, так як проживав разом з нею на момент її смерті. Інші спадкоємці відсутні, заповіту [PERSON] не залишила. При зверненні до нотаріуса заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав достатніх доказів проживання однією сім`ю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з спадкодавцем. Тому, він змушений звернутися до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 18.07.2024 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. В судовому засіданні представника заявника адвокат Рідченко М.В. заяву підтримала та надала пояснення, які відповідають змісту заяви. Додатково вказала, що після смерті матері [PERSON] звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав. Однак, у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки померла мати була зареєстрована за іншою адресою. Проте, заявник невірно пояснив нотаріусу про місце свого проживання та місце реєстрації, так як на земельній ділянці знаходиться два житлових будинки: один під номером 30, інший під номером 30А. Все життя заявник проживав у будинку [ADDRESS] разом з матір`ю та своєю сім`єю, однак був зареєстрований у будинку [ADDRESS] . Тому враховуючи, що фактично [PERSON] проживав зі спадкодавцем, він є таким, що прийняв спадщину. Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника. Вказала, що [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS] чи 30. Там два будинки, один старий, інший новий, [PERSON] проживав з братом, матір`ю і батьком, а пізніше, після смерті брата і батька, з матір`ю і своєю дружиною та дітьми. Старий будинок знаходиться у тому ж подвір`ї. Свідок живе по сусідству з 1969 року, то скільки пам`ятає, [PERSON] жив там з матір`ю. Свідок [PERSON] надав суду показання наступного змісту: [PERSON] знає з дитинства, ще з дошкільного віку. Вказав, що [PERSON] все життя жив у будинку по вул. Підборці з батьками та старшим братом. Коли батько та брат померли, він жив там з матір`ю, дружиною та дітьми. Вони всі жили в одному будинку, [PERSON] догледів матір до смерті. На тій ділянці знаходиться два будинку, але вони всі проживали в одному будинку під номером 30А. Свідок [PERSON] надала суду пояснення наступного змісту: [PERSON] є її знайомим, вони знайомі близько 20 років, вона неодноразово бувала у них вдома. Вказала, що [PERSON] проживав у своєму будинку разом з матір`ю, дружиною та дітьми. Вони з дружиною догледіли його матір до смерті та здійснили обряд поховання. Також підтвердила, що на ділянці є ще один будинок, але він стрий, там ніхто не проживав. Представник заінтересованої особи згідно поданої заяви заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просить справу розглядати без їх участі. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , у свідоцтві про народження серії [NUMBER] його матір`ю вказана [PERSON] (а.с.7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). 15.07.1989 державним нотаріусом Дубнівської міської державної нотаріальної контори Солянич І.А. на ім`я [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом пясля смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на частину житлового будинку, що знаходиться у [ADDRESS] . На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] став власником частини житлового будинку по [ADDRESS] та [PERSON] стала власником частини вказаного будинку (а.с.11,12). Разом з тим, [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] (а.с.13,14). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 20.10.2010 за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 02.11.2010. Факт належності [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку [ADDRESS] підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав КП «Архітектор» Дубенської міської ради (а.с.9,10). Згідно довідки, виданої ЦНАП Дубенської міської ради №07-03-15/108 від 11.01.2024, [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.8). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Шмиги М.В., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] у зв`язку у зв`язку з тим, що він не надав достатніх доказів проживання однією сім`ю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з спадкодавцем та рекомендовано звернутися до суду (а.с.15). Також, з інформації, наданої приватним нотаріусом Шмигою М.В. встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Фактично спадщину ніхто не прийняв, оскільки [PERSON] на день смерті була зареєстрована одна (а.с.28-30). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. У роз`ясненнях викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 зазначено, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Досліджені судом докази підтверджують, що [PERSON] дійсно проживав зі спадкодавцем [PERSON] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини однією сім`єю за адресою [ADDRESS] , догледів її до смерті та здійснив обряд поховання. Дані факти також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин. Суд бере до уваги, що цей факт визнається заінтересованою особою, а отже встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом та у справах окремого провадження щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, відсутній спір та позовні вимоги, а заявник звернулася із заявою про встановлення факту, що для неї має юридичне значення, а відтак судовий збір, сплачений при зверненні до суду необхідно залишити за заявником.

Outcome: approved