Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 01.07.2024 представник ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернувся з зазначеним позовом та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором №4/3253230 від 28.08.2021 у розмірі 115736,18 грн, заборгованість за кредитним договором №506450/3253230 від 03.04.2018 у розмірі 6779,85 грн, а також стягнути понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Вимоги вмотивовані тим, що 28.08.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №4/3253230, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 77000,00 грн строком на 72 місяці - з 28.08.2021 по 27.08.2027 включно. Процентна ставка за кредитом становить 11% річних. Також позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,50% на місяць від суми кредиту. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно з кредитним договором, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною кредитного договору та розміщені на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунку графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за договором, а також угодами про забезпечення будь-якій третій особі. 29.08.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №4-2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №4/3253230 від 28.08.2021. Відповідно до договору відступлення 15.09.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором №4/3253230. 15.09.2023 [PERSON] АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги, а також про необхідність перерахувати кошти в сумі 115736,18 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за договором. Зазначає, що станом на 18.06.2024 заборгованість за кредитним договором №4/3253230 становила 115736,18 грн, яка складається з: строкової заборгованості 58973,68 грн, простроченої заборгованості 9989,34 грн, заборгованості за нарахованими процентами 11856,31 грн, заборгованості за простроченими процентами 7966,85 грн, заборгованості за комісією 1925,00 грн, простроченої заборгованості за комісією 25025,00 грн. Крім того, 03.04.2018 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг №506450/3253230, відповідно до умов якого банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до Заяви про надання банківської послуг, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді. Відповідно до Заяви про надання Банківської послуги «Кредитна картка» від 18.03.2019 відповідачка звернулася до банку з проханням відкрити на підставі договору та заяви поточний (картковий) рахунок та видати їй кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: валюта гривня; розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) 5000,00 грн; строк 24 місяців; процентна ставка річних (фіксована) 36%; реальна процентна ставка за кредитною лінією (фіксована) % річних 39,11%; загальна вартість кредитної лінії 6983,36 грн. Відповідно до Заяви про зміну умов користування банківською послугою «Кредитна картка» №1 від 09.02.2021 сторони домовилися внести наступні зміни: валюта гривня; розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) 5000,00 грн; строк до 28.02.2023 включно; процентна ставка річних (фіксована) 36%; реальна процентна ставка за кредитною лінією (фіксована) % річних 44,08%; загальна вартість кредитної лінії 7015,63 грн; максимальний розмір кредитного ліміту 250000,00 грн; орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) % річних 39,22%; орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) 368655,07 грн. 29.08.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір №4-2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №506450/3253230 від 03.04.2018. Відповідно до договору відступлення 15.09.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором №506450/3253230. 15.09.2023 [PERSON] АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було направлено повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги, а також про необхідність перерахувати кошти в сумі 6779,85 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за договором №506450/3253230. Зазначає, що станом на 18.06.2024 заборгованість за кредитним договором №506450/3253230 становила 6779,85 грн, яка складається з: строкової заборгованості 0,00 грн, простроченої заборгованості 5103,66 грн, заборгованості за нарахованими процентами 75,51 грн, заборгованості за простроченими процентами 1600,68 грн. Відповідачкою належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого утворилась заборгованість, що і стало підставою для звернення до суду. Процесуальні дії у справі. 02.07.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. 17.09.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області витребувано від позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №4/3253230 від 28.08.2021 з урахуванням наданих квитанцій про сплату коштів в рахунок погашення заборгованості. Враховуючи, що від сторін у справі клопотань не надійшло, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження сторонами не надано, сторони не ініціювали перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження після отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, вказана справа відноситься відповідно до положень ст. 19, ст. 274 ЦПК України до малозначних справ, її розгляд визначено судом в ухвалі про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, позивачем відповідно до положень ЦПК України надано в повному обсязі необхідні докази в обґрунтування позову, інших клопотань щодо надання чи витребування доказів сторонами не заявлялося, суд не знаходить підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального провадження та вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень ст.ст.277-279 ЦПК України. Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки Охтирським міськрайонним судом Сумської області не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. В розумінні ч. 6 ст. 279 ЦПК України характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Встановлено, що 28.08.2021 між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» укладений кредитний договір №4/3253230, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит в сумі 77000,00 грн строком на 72 місяці з 28.08.2021 до 27.08.2027 (включно) (а.с. 18-21). У кредитному договорі №4/3253230 сторони обумовили, що: позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (пункт 1.1.); кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника (пункт 1.2); за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 11% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором (пункт 1.4.1); за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,50% у місяць від суми кредиту, зазначеної в пункті 1.1 договору. Підписанням договору позивальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо (пункт 1.4.2); позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту (пункт 2.2). Також 28.08.2021 [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому їй була надана інформація щодо умов кредитування (а.с. 23-26). Крім того, 03.04.2018 між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» укладений договір про надання банківських послуг №506450/3253230, відповідно до умов якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі та правилах стосовно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані банківські послуги (а.с. 32-33). Згідно з п. 4.1 договору №506450/3253230 банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до Заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді. 18.03.2018 [PERSON] підписано Заяву про надання банківської послуги «Кредитна картка», згідно з якою вона звертається до банку з проханням відкрити на підставі договору про надання банківських послуг №506450/3253230 від 03.04.2018 та цієї заяви поточний (картковий) рахунок та видати їй кредитну картку з встановленим кредитним лімітом на наступних умовах: валюта гривня; розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) 5000,00 грн; строк 24 місяців; процентна ставка річних (фіксована) 36%; реальна процентна ставка за кредитною лінією (фіксована) % річних 39,11%; загальна вартість кредитної лінії 6983,36 грн (а.с. 38). Відповідно до Заяви про зміну умов користування банківською послугою «Кредитна картка» №1 від 09.02.2021, підписаною [PERSON] та представником АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», сторони домовилися внести наступні зміни до договору в частині надання банківської послуги «Кредитна картка»: валюта гривня; розмір кредитної лінії (кредитний ліміт) 5000,00 грн; строк до 28.02.2023 включно; процентна ставка річних (фіксована) 36%; реальна процентна ставка за кредитною лінією (фіксована) % річних 44,08%; загальна вартість кредитної лінії 7015,63 грн; максимальний розмір кредитного ліміту 250000,00 грн; орієнтовна реальна процентна ставка за кредитною лінією (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) % річних 39,22%; орієнтовна загальна вартість кредитної лінії (розрахована виходячи з максимального розміру кредитного ліміту) 368655,07 грн (а.с. 40). Згідно з вимогами ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ч. 1 ст. 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ч. 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ст.\~1049\~Цивільного кодексу\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Ст. 527 ЦК України передбачає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №4/3253230 від 28.08.2021 належним чином, що підтверджується меморіальним ордером №38554754-1 від 28.08.2021, виписками з рахунку позичальника (а.с. 22, 11-17). Також банк виконав взяті на себе зобов`язання за договором №506450/3253230 від 03.04.2018: видав клієнту платіжну картку, надав клієнту кредитні кошти у встановленому договором ліміті, відповідачка користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості, що підтверджується випискою по рахунку клієнта (а.с. 29-31). Відповідачка порушила умови пункту 1.1 та пункту 2.2 кредитного договору №4/3253230 від 28.08.2021, а також умови кредитного договору №506450/3253230 від 03.04.2018 та не здійснила повернення кредиту та інших визначених договорами платежів по кредиту. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 29.08.2024 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладений договір про відступлення права вимоги №4-2023 (а.с. 50-57), відповідно до умов якого 15.09.2023 відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №4/3253230 від 28.08.2021 в розмірі 115736,18 грн та кредитним договором №506450/3253230 від 18.03.2019 в розмірі 6779,85 грн, що були укладені між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] (а.с. 65-99), тому ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло прав кредитора до позичальника за кредитними договорами. 15.09.2023 відповідачці направлено повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги №4-2023, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №4/3253230 від 28.08.2021, та повідомлено про необхідність перерахувати кошти в сумі 115736,18 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора (а.с. 28). Також 15.09.2023 відповідачці направлено повідомлення про укладення договору про відступлення права вимоги №4-2023, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №506450/3253230 від 18.03.2018, та повідомлено про необхідність перерахувати кошти в сумі 6779,85 грн, що відповідає розміру поточних зобов`язань за кредитним договором зі сплати залишку заборгованості за кредитом (тіло кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом та комісії, на користь нового кредитора (а.с. 49) Заборгованість відповідачки за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №4/3253230 від 28.08.2021 становить 115736,18 грн, яка станом на 15.09.2023 складалася з: строкової заборгованості 58973,68 грн, простроченої заборгованості 9989,34 грн, заборгованості за нарахованими процентами 11856,31 грн, заборгованості за простроченими процентами 7966,85 грн, заборгованості за комісією 1925,00 грн, простроченої заборгованості за комісією 25025,00 грн (а.с. 141). При цьому з вищезазначеного розрахунку вбачається, що при розрахунку заборгованості були враховані здійснені відповідачкою платежі, відповідно до наданих останньою квитанцій (а.с. 122-124). Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, наданому [PERSON] за кредитним договором №506450/3253230 від 18.03.2019, заборгованість станом на 15.09.2023 становить 6779,85 грн, яка складається з: строкової заборгованості 0,00 грн, простроченої заборгованості 5103,66 грн, заборгованості за нарахованими процентами 75,51 грн, заборгованості за простроченими процентами 1600,68 грн (а.с. 28 зворот). Відповідачка обставини порушення нею умов договорів не спростувала, доказів погашення зазначеної заборгованості не надала, розрахунок позивача належними засобами доказування не заперечила. Разом з тим, вирішуючи питання щодо законності нарахування комісії за п. 1.4.2 кредитного договору №4/3253230 від 28.08.2021, суд враховує наступне. Згідно із ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст.ст. 11, 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Відповідно до ст.\~47\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі №740/3852/19 (провадження №61-7745св21) зазначено, що: «відповідно до частини другої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Однак, у випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону у зв`язку з її оспоренням та невизнанням іншими особами. Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч. 5 ст. 12 цьогоЗакону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20 (провадження №61-14545сво20) зроблено висновок, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту». У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22) зазначено, що: «згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 18 вересня 2019 по 18 грудня 2020 року - 4 336,07 грн; з 18 січня 2021 по 18 березня 2022 року - 3 613,39 грн; з 18 квітня 2022 по 18 червня 2023 року - 2 168,03 грн; з 18 липня 2023 по 18 вересня 2024 року - 1 336,95 грн. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) знов наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст кредитного договору №4/3253230 від 28.08.2021, укладеного між АТ «КРЕДІ АРГІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що відповідачці встановлено щомісячну комісію за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, а надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено, пункти кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними, а відтак частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 26950,00 грн, не підлягає стягненню з відповідачки. Така правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанову Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі №382/1621/21, провадження № 61-13123св23. Висновок суду. Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюю зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (78%), на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1889,47 грн (2422,40 грн х 78%). На підставі викладеного,

Outcome: partial