Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

В червні 2024 представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №10221184813 від 05.02.2022 року в розмірі 71276,45 рн. В обґрунтування позову вказала, що 05.02.2022 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір № 10221184813 у формі заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар», згідно з умовами якого сума кредиту за даним договором складає 36645,99 грн. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, натомість відповідач умови договору не виконав. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2024 року головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 05.02.2022 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] укладено кредитний договір №10221184813, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 36645,99 грн. строком на 24 місяці від дати отримання кредиту позичальником. Сторонами погоджено періодичність сплати щомісячно, з поверненням останнього платежу 05.02.2024 року. Нарахування процентів здійснюється за реальною річною процентною ставкою в розмірі 68,12% річних. Комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 5 календарних днів, становить 1465,84 грн. В матеріалах справи наявні погоджені сторонами копії паспорта споживчого кредиту, таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), згідно з яким останній платіж має бути сплачено 05.02.2024 року. Згідно з п. 6 договору добровільного страхування від нещасних випадків та добровільного страхування фінансового ризику №10221184813 від 05.02.2022, укладеного між ТДВ «СК «Екта» та [PERSON] , страхова сума за договором 36645,99 грн, загальна страхова премія 4187,19 грн, загальний страховий тариф 12,9%. По добровільному страхуванню фінансових ризиків: страхова премія 3768,47 грн, страховий тариф 0,1143% за день, строк дії - 90 днів з початку дії договору страхування. Відповідно до копії виписки з особового рахунку за кредитним договором №10221184813 від 05.02.2022 року відносно [PERSON] , останньому надано кредит згідно кредитного договору №10221184813 від 05.02.2022 року на суму 36645,99 грн. Заборгованість перед ТОВ «Сучасний Факторинг» за кредитним договором №10221184813 від 05.02.2022 року станом на 30.05.2024 складає 71276,45 грн, в тому числі: за тілом кредиту 36645,99 грн, відсотки за користування - 34630,45 грн. Згідно з копії рахунку-факторингу №БЦ-0078-7174292 від 05.02.2022 року, одержувач [PERSON] , постачальник ТОВ «ФТД-РИТЕЙЛ» магазин «Фокстрот», згідно якої придбано на загальну суму 32558,80 грн. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з погодженими договором відсотками, внаслідок чого за останнім наявна заборгованість в розмірі 71276,45 грн, що складається з тіла кредиту 36645,99 грн та відсотків за користування - 34 630,46 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Розрахунок боргу обґрунтований належним чином, відповідачем не спростований. Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved