Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину з дня подання до суду позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Свій позов мотивувала тим, що 23.08.1996 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 30.05.2024 було розірвано. Від спільного шлюбу у них є четверо дітей, двоє з яких станом на час подання позовної заяви є неповнолітніми. Останнім часом відповідач не надає позивачу достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча має постійне місце роботи та достатній заробіток. Домовленості щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей немає. Добровільно відповідач надає матеріальну допомогу не регулярно та не в достатньому обсязі для нормального утримання та розвитку дітей. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2024 позовну заяву залишено без руху. 26.07.2024 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з відповідними додатками. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 27.08.2024 від відповідача у справ [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній повідомив, що він повністю заперечує проти позову з підстав того, що на момент народження дітей він не перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачам. Зазначив, що вони дійсно були одружені, але розірвали шлюб 16.08.2006, а отже діти народження після розірвання шлюбу між сторонами. При народженні [PERSON] та [PERSON] позивачкою, відповідно до ст. 135 СК України, запис про батька був зроблений за вказівкою матері та з її слів. Отже відповідач стверджує, що батьком дітей вказано особу, чиї прізвище, ім`я та по батькові є тотожними з його. З огляду на викладене зазначив, що оскільки він не є батьком [PERSON] та [PERSON] , тому не має обов`язку сплачувати аліменти ну утримання дітей. Просив здійснити перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Інших заяв по суті спору матеріали справи не містять. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.09.2024 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано з Відділу ДРАЦС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо народження [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] 17.09.2024 на адресу суду з Відділу ДРАЦС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшла затребувана ухвалою суду від 09.09.2024 інформація (повні витяги про народження дітей). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Часник О.Д. в судове засідання не з`явились, представник позивача надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 07.10.2024 подав через канцелярію суду заяву, в якій також просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, врахувавши його позицію по справі та документи, що у ній наявні. З огляду на викладене та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання технічними засобами не фіксувалось. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом установлено, що 23.08.1996 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (актовий запис 1660), який 16.08.2006 було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці ЗМУ МЮ (м. Київ) (актовий запис № 1058). Вказані обставини вбачаються з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0004776860 від 29.10.2024. (а.с.65 66). Таким чином з 16.08.2006 шлюб між сторонами по справі був розірваним. Згідно свідоцтва про народження Серії 1 [NUMBER] від 18.11.2009 у [PERSON] [INFO] народилась дочка [PERSON] (актовий запис про народження № 4262). (а.с. 8). Згідно наведеного свідоцтва батьком дитини [PERSON] є [PERSON] . Як судом встановлено з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00046964634 від 13.09.2024, відомості в актовий запис № 4262 про народження дитини [PERSON] щодо батька внесено на підставі заяви матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за її вказівкою. (а.с. 53 54). Згідно свідоцтва про народження Серії 1 [NUMBER] від 10.05.2016 у [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (актовий запис про народження № 1664). (а.с. 9). Згідно наведеного свідоцтва батьком дитини [PERSON] є [PERSON] . Як судом встановлено з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00046962688 від 13.09.2024, відомості в актовий запис № 1664 про народження дитини [PERSON] щодо батька внесено на підставі заяви матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за її вказівкою. (а.с. 55 56). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Таким чином станом на час народження дітей [PERSON] та [PERSON] на яких позивач просить стягнути з відповідача аліменти, вона не перебувала у шлюбі з [PERSON] , та запис про батька в актовий запис про народження дітей внесено за її вказівкою на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. З огляду на викладене суд констатує, що в розумінні закону відповідач по справі [PERSON] не є батьком дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00047706964 від 29.10.2024 повторно шлюб між сторонами по справі було зареєстровано лише 11.08.2022 року (актовий запис № 2310), та в період з 16.08.2006 по 11.08.2022 сторони у справі в шлюбі не перебували. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері,\~батька і (або) у твердій грошовій сумі. Поряд з цим, як зазначено судом вище, відповідач [PERSON] в розмінні закону не вважається батьком дитини, оскільки запис про батька дітей, на яких позивач просить стягнути аліменти, вчинено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач [PERSON] у поданому у справі відзиві обставину батьківства щодо дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] заперечує. Не доведена ця обставина належними та допустимими доказами і позивачем. З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення позову. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, а позивач по справі в силу закону звільнена від сплати судового збору у справах даної категорії судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed