Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У липні 2024 року представник позивача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» - Киричук Г.М. звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси із позовною заявою про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором кредиту від 21.12.2021 року у розмірі 56323 грн. 55 коп., а також вирішення питання про розподіл судових витрат у даній справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем кредитних зобов`язань в частині повернення кредитних коштів позичальником та сплати відповідних процентів за користування ними, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у вказаному вище розмірі. Зокрема, за доводами Банку, 21.12.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та\~ [PERSON] укладено кредитний договір №2002051870401, у відповідності до умов якого відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 29999 грн. 09 коп. Проте, як вказано Банком, відповідач не виконує свої зобов`язання і станом на 04.06.2024 року у нього утворилася заборгованість в сумі 56323 грн. 55 коп., яка складається із: 29999 грн. 09 коп. сума заборгованості за кредитом; 0 грн. сума заборгованості по комісії; 26324 грн. 46 коп. сума заборгованості по процентам. Банк зазначив, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка ним не була виконана, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та на даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 16.08.2024 року у справі №521/12145/24 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено дату судового засідання. Відзиву від відповідача до суду не надійшло, що не є перешкодою для розгляду справи за наявними у ній письмовими документами. У судове засідання, яке відкладалося, представник позивача не з`явився, проте, в прохальній частині позовної заяви наявне його клопотання про підтримання позовних вимог, розгляд справи за його відсутності, а також те, що останній не заперечує проти ухвалення заочного рішення у даній справі. Клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності судом розглянуте та задоволене. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку ст. 128, 130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: постанови Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі № 757/15603/19, 30.11.2022 року у справі №760/25978/13-ц, 31.08.2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно із п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Малиновського районного суду міста Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Отже, у зв`язку із тим, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд вважає, що позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором потребує задоволення, з огляду на таке. Малиновським районним судом міста Одеси було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини. 21.12.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2002051870401, шляхом підписання останнім заяви № 2002051870401 про приєднання до договору та паспорту споживчого кредиту, згідно із умовами якого позичальнику було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн. 00 коп., також відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту. Відповідно до заяви № 2002051870401 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 21.12.2021 року, з умовами якої погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису в ній, визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо. Пунктом 2.2.5 розд. І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції, що діє з 12.08.2020 року), затвердженої рішенням Правління АТ «Перший Український Міжнародний Банк» протокол № 818 від 11.08.2020 року, передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору. Відповідно до п. 5.1.4. розд. І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно із п. 5.1.7. розд. І Публічної пропозиції АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб передбачено, що кредит наданий на строк 12 місяців, відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами в розмірі 47,88% річних, що також підтверджується наявним у матеріалах справи паспортом споживчого кредиту, який також власноруч підписано відповідачем без застережень та зауважень. З наявної у матеріалах справи виписки по рахунку позичальника за період з 21.12.2021 року по 04.06.2024 року вбачається, що з 22.12.2021 року [PERSON] активно користувався кредитними коштами Банку, проте заборгованості не погашав, внаслідок чого у нього виникла нарахована позивачем заборгованість, що також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідно до якого у відповідача станом на 04.06.2024 року виникла заборгованість перед Банком в розмірі 56\~323 грн. 55 коп., яка складається з: 29\~999 грн. 09 коп. - сума заборгованості за кредитом; 26\~324 грн. 46 коп. сума заборгованості по процентам. 05.06.2024 року позивачем на адресу відповідача було скеровано претензію №КНО-44.2.2/325, відповідно до якої Банк просив позичальника виконати перед ним зобов`зання в частині повернення кредитних коштів у розмірі 56\~323 грн. 55 коп. протягом тридцяти днів з моменту отримання такої вимоги. Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами кредитних правовідносин, зокрема, доказів щодо погашення кредитної заборгованості відповідачем, матеріали справи не містять. Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім заборгованості за кредитним договором. Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених позивачем в позовній заяві, за якими суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно із ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Разом з тим, вимогами ст. 610, 612 ЦК України законодавцем встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір може бути укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, - в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Так, з матеріалів цивільної справи судом встановлено, що 21.12.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2002051870401, шляхом підписання останнім заяви № 2002051870401 про приєднання до договору та паспорту споживчого кредиту, згідно із умовами якого позичальнику було видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн. 00 коп., зі строком користування протягом 12 місяців, відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами в розмірі 47,88% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 12577 грн. 58 коп. Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем станом на час укладення спірного кредитного договору склалися кредитні правовідносини. Судом встановлено, що відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 04.06.2024 року у нього виникла заборгованість перед Банком в розмірі 56323 грн. 55 коп., яка складається з: 29999 грн. 09 коп. - сума заборгованості за кредитом; 26324 грн. 46 коп. - сума заборгованості по процентам, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою/особовим рахунком. Судом також встановлено, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі, встановленому кредитним договором № 2002051870401 від 21.12.2021 року. Проте відповідач взяті на себе за кредитним договором зобов`язання не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, що змусило Банк звернутися до суду із даним позовом про стягнення заборгованості. Протилежного судом із наявних у матеріалах справи письмових доказах не встановлено. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в межах кредитного ліміту в добровільному порядку АТ «Перший Український Міжнародний Банк» відповідачем не повернуті, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до переконання, що позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором потребує задоволення у повному обсязі. У відповідності до ст. 12, 80 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.\~1,\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] належить також стягнути сплачений позивачем під час подання позовної заяви судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved