Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 3000019083 від 19.01.2024 в розмірі 24 122,95 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.01.2024 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (надалі - АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000019083 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20250,00 грн на загальні споживчі цілі та на рефінансування (погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором першої черги (Кредитний договір № 2034958680_ CARD_від 10.12.2020) на строк до 19.01.2029. В порушення взятих на себе зобов`язань [PERSON] умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 12.07.2024 року утворилася заборгованість в сумі 24122,95 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. 23.09.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження за його відсутності. Відповідачу [PERSON] було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками за адресою його місця реєстрації. Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином (а.с. 68) однак у визначений строк відзиву на позов або інших клопотань до суду не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.01.2024 між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 3000019083, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 20250,00 грн на загальні споживчі цілі та на рефінансування (погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором першої черги (Кредитний договір № 2034958680_ CARD_від 10.12.2020) на строк до 19.01.2029. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору кредит видається у розмірі 20250,00 грн. на загальні споживчі цілі. На підтвердження отримання картки [PERSON] було надано розписку, на якій він своїм підписом підтвердив видачу та отримання банківської платіжної картки АТ «ОТП БАНК» та з правилами користування карткою та діючими тарифами АТ «ОТП БАНК» ознайомлений. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище кредитним договором станом на 10.10.2023 року утворилась заборгованість у сумі 24122,95 грн., що складається з: заборгованість за тілом кредиту - 20250,00 грн., заборгованість за відсотками - 3872,95 грн. На день розгляду справи судом вказана заборгованість відповідачем не спростована. Позивач 18.07.2024 року направив відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, у якій повідомляв про наявність заборгованості за кредитом у розмірі 24 122,95 грн. та вимагав повернути борг у вказаній сумі (а.с.44-45). На час розгляду судом справи відповідач заборгованість за кредитним договором не сплатив. Сума заборгованості підтверджується наданим позивачем та не спростованим відповідачем розрахунком (а.с.11). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник на договірних підставах, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та стягнення з відповідача суму заборгованості за кредитом в розмірі 24 122,95 грн., з яких 20 250,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3\~872,95 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 3028,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved