Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

У серпні 2024 року ТОВ «Коллект Центр»\~ звернулося до суду із позовом до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4539712, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 10 700,00 грн. а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію. На підставі договору відступлення прав вимоги №16/12-2021-43 від 16.12.2021 року ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4539712 від 27.05.2021 року. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4539712 від 27.05.2021 року. [PERSON] не виконав свої обов`язки за кредитним договором, у зв`язку з чим на дату відступлення права вимоги новому кредитору виникла заборгованість у розмірі 70 159,08 гривень., яка складається з 8 652,36 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту та 61 506,72 гривень простроченої заборгованості за сумою відсотків. Разом з цим, з урахуванням принципу розумності, співмірності та пропорційності ТОВ «ФК «Коллект Центр» просило суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором кредиту у розмірі 52 174,16 гривень, яка складається із: 8 652,36 гривень заборгованість по тілу кредиту та 43 521,80 гривень заборгованості по нарахованим відсоткам. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах\~ з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 27 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) уклали в електронній формі кредитний договір №4539712, за умовами якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачеві грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10 700,00 грн, а той, у свою чергу, зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (пункти 1.1, 1.2 кредитного договору). Кредитний договір укладений сторонами дистанційно шляхом пропозиції [PERSON] укласти цей договір (анкета-заява №4539712) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». [PERSON] підписав кредитний договір електронним підписом (одноразовим ідентифікатором J90191). Пунктами 1.3, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається строком на 30 днів з 27 травня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 26 червня 2021 року. Згідно пунктів 1.5.1, 1.5.2, 1.6 кредитного договору: комісія за надання кредиту 2033,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 6420,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 кредитного договору). За змістом пункту 2.2.1 кредитного договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1-1.5.2 договору, в термін (дату), вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною п. 1.5.2, або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах, визначених п. 2.3 договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору (пункт 2.2.2 кредитного договору). Із положень пункту 2.3.1.1 кредитного договору слідує, що позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила). Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до пункту 2.3.1.2 кредитного договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. В силу пункту 4.2 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 цього Договору, в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця сума договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 цього Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. 27.05.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] (платіжна карта [NUMBER] ) 10 700,00 грн. кредитних коштів. Натомість, останній у встановлений кредитним договором строк не повернув грошові кошти, не сплатив проценти за користування ними та комісію за надання кредиту. Станом на 16 грудня 2021 року (закінчення строку кредитування з урахуванням пролонгації кредитного договору) розмір заборгованості за кредитним договором склав 39 875,82 гривень із яких: 8 652,36 грн. заборгованість по тілу кредиту, 31 223,46 грн. заборгованість по відсотках. 16 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «Вердит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №16/12-2021-43 за умовами якого ТОВ «Мілоан» за плату відступило ТОВ «Вердикт-Капітал»\~ своє право грошової вимоги до боржників за цілим рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. У подальшому, 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт-Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 10.08.2024 рік становить: 70 159,08 гривень і складається із: 8 652,36 грн. заборгованість по тілу кредиту, 31 223,46 грн. заборгованість по відсотках, 30 283,26 грн. нараховані відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 16.12.2021 по 23.02.2022 рік). Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Мілоан» і [PERSON] \~ уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. Отже, ТОВ «Мілоан» і [PERSON] у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (10700 грн) на картковий рахунок [PERSON] , про що свідчить платіжне доручення №47289621 від 27 травня 2021, яке відповідно до статті 1 Закону України від 30 червня 2021 року №1591-ІХ «Про платіжні послуги» відповідає вимогам платіжного документа. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. У подальшому ТОВ «Коллект Центр» за договором відступлення права вимоги набуло право вимоги до [PERSON] за вищевказаним договором кредиту. Згідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за договором кредиту №4539712 від 27.05.2021 року становить 70 159,08 гривень з яких: 8 652,36 грн. заборгованість по тілу кредиту, 31 223,46 грн. заборгованість по відсотках, 30 283,26 грн. нараховані відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання (за період з 16.12.2021 по 23.02.2022 рік). Вказаний розрахунок відповідає умовам кредитного договору, доказів на його спростування матеріали справи не містять і такі докази не подані відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене поданий ТОВ «Коллект Центр» позов підлягає забоовленню у межах заявлених позовних вимог та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №4539712 від 27.05.2021 року у сумі 52 174,16 гривень. Щодо витрат на правову допомогу. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 01.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» (Клієнт) і Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» був укладений договір №01-07/2024 про надання правової допомоги. За умовами якого Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання правової допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги у формах: надання правої інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів клієнта, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру. 30.07.2024 року між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» була оформлена Заявка на надання правової допомоги №297 із надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] у формі надання усних консультацій з вивченням документів, підготовка пропозицій, складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Згідно складеного Акту про надання юридичної допомоги №1 від 06.08.2024 року Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було надано ТОВ «ФК «Коллект Централ» наступні правові послуги: надання усної консультації з вивченням документів на суму 4000,00 гривень (2 години витраченого часу по 2000,00 грн. за одну годину), складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду 6 000,00 гривень (3 години витраченого часу вартістю 3 000,00 грн. за одну годину), а всього на 13 000,00 гривень. Отже позивачем доведено понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 13 000,00 гривень. Заперечень щодо співмірності таких витрат від відповідача на адресу суду не надходило. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 гривень, а також витрати на правову допомогу у сумі 13000,00 гривень.

Outcome: approved