Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що він є братом [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] в селі Селянщина Черняхівського району Житомирської області. При цьому, напередодні смерті [PERSON] святкував в колі друзів церковне свято Михайла, а на ранок був найденим мертвим. Заявник додає, що церемонія поховання відбувалась без фактичного звернення до повноважних органів на отримання документів на підтвердження факту смерті, що на даний час позбавляє можливості отримати свідоцтво про смерть особи як документ, передбачуваний для оформлення спадщини. Посилаючись на вимоги ст. 293 ЦПК України, які надають визначення окремого провадження, положення Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] . В судовому засіданні заявник, представник заявника підтримали викладені вимоги. Зазначили, що дійсно, внаслідок певних особливостей побутових умов за місцем проживання [PERSON] перед похованням не отримувались медична документація на підтвердження факту смерті. Заявник звернув увагу, що особисто займався похованням брата. Представник Черняхівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутності. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стан» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За змістом\~п.1\~розділу 5\~Правил державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~в Україні,\~затверджених Наказом\~Міністерства юстиції України 18.10.2000\~ № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: \~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); \~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть). Про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видаються відповідні свідоцтва про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть на бланках, виготовлених за зразками та їх описами, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 № 1025\~"Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану" (п.1 Загальних положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні). Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надаючи системну оцінку дослідженим доказам, у тому числі, показанням свідка [PERSON] , суд приходить до висновку про підтвердження факту смерті [PERSON] [INFO] в с. Селянщина. Судом встановлено, що заявник є братом [PERSON] , [INFO] , який народився в селі Калинівка Володарсько-Волинського району Житомирської області. Згідно зі ст. 1262 ЦК України належить до другої черги спадкоємців. За змістом п. 5.1 Глави 14 Порядку вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затвердженого \~Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ № 296/5, після звернення виконавця заповіту за видачею свідоцтва нотаріус встановлює його особу, здійснює відповідну перевірку за Спадковим реєстром, встановлює факт заведення спадкової справи і, якщо спадкова справа після смерті заповідача ще не заведена, вимагає у особи, що призначена виконавцем заповіту, свідоцтво про смерть спадкодавця або його нотаріально засвідчену копію та заводить спадкову справу, до якої долучає всі документи або їх копії. Приймаючи до уваги, що права заявника є порушеними у зв`язку з неможливістю отримати свідоцтво про смерть особи, що, у свою чергу, є перешкодою для вирішення питання спадкування після смерті відповідного спадкодавця, суд, оцінюючи надані заявником на підтвердження викладених обставин докази, вважає заяву в частині встановлення факту смерті обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved