Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить суд розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2018 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із матір`ю. Останнім часом стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємна повага, стали частими сварки, сімейні конфлікти, що негативно впливають на психоемоційний стан подружжя та дитини. Кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач та відповідач припинили сімейне життя з грудня 2022 року, шлюбних відносин не підтримують, збереження шлюбу є неможливим. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ворончак С.В. у судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] надала заяву про визнання позову. Просила суд розглянути справу без її участі. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що 19.05.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №323. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved