Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» звернулося до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 14.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6659777, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5500 грн., а відповідач зобов`язався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно положень кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Відповідач, у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. Відповідач не виконав свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становить 13330,40 грн., з яких: - заборгованість за тілом кредиту - 5500 грн.; - заборгованість за відсотками - 7830,4 грн. 14.02.2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу № 14.02/24-Ф, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за кредитним договором №6659777 від 14.05.2023 року. Враховуючи викладене просить суд стягнути з стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №6659777 від 14.05.2023 року в розмірі 13330,4 грн. та судові витрати. Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 04.09.2024 року відкрито провадження у справі. 26.09.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] зазначає, що даним позовом, не погоджується, позов вважає надуманим та необґрунтованим. Посилання позивача на те, що факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором, та факт перерахування на картковий рахунок відповідача коштів у розмірі 5500,00 гривень первісним кредитором (підтверджується копією довідки ТОВ ФК «Контрактний дім»), не заслуговують на увагу. Так надана позивачем довідка не може підтверджувати існування боргу, оскільки ТОВ ФК «Контрактний дім» не є фінансовою чи банківською становою, надана довідка навіть не підписана уповноваженою особою, також відсутня печатка товариства. Більш того, ніяким чином не може підтверджувати факту отримання відповідачем кредитних коштів від первісного кредитора. Таким чином, позивачем не підтверджений факт отримання відповідачем грошових коштів відповідними платіжним документами, які є єдиним можливим належним доказом здійснення платежу. Також, у матеріалах справи відсутні докази направлення відповідачу та отримання нею доказів щодо відступлення права вимоги (відсутні поштова квитанція чи поштовий опис вкладення, які б підтвердили факт направлення відповідачу, та отримання нею листів від кредитора), а тому, у випадку наявності у неї заборгованості за договором позики, вона має право не виконувати обов`язку новому кредиторові. Крім того, Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 14.02./24-Ф від 14.02.2024 року, позивач не надав, тому з наданих до матеріалів даної справи копій документів, не можливо встановити факт переходу до нового кредитора від первісного кредитора у зобов`язанні, в обсязі і на умовах що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, позивачем не було доведено факту переуступлення права вимоги до відповідача за вказаними правочинами, а відтак й наявності підстав для стягнення з неї заборгованості на користь позивача немає, так як предметом жодного з договорів факторингу, які надав позивач до матеріалів даної справи, не було право вимоги за вищевказаними Договорами. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити повністю. 30.09.2024 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив в якій зазначає, що надане позивачем повідомлення про перерахування коштів містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом і підтверджувати надання позичальнику кредитних коштів. Відсутність у матеріалах справи виписок з особових рахунків абсолютно не свідчить про відсутність у відповідачки заборгованості, оскільки, згідно умов кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. ТОВ «Авентус Україна» не створює окремий рахунок для позичальника, а надає кошти на вже існуючий, а, отже, не може мати доступу до таких рахунків для того, аби отримати інформацію щодо вчинених фінансових операцій. Положення Цивільного кодексу України чітко регламентують питання про повідомлення боржника у разі відступлення права вимоги новому кредитору. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте відповідач не виконав взяте на себе зобов`язання ні перед первісним кредитором (ТОВ «Авентус Україна»), ні перед новим кредитором ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Щодо витягу з реєстру боржників до договору факторингу, то вказаний витяг було надано до суду, а також копію направлено відповідачу. З іншими аргументами відповідача ТОВ «Фінансова Команія «Кредит-Капітал» не погоджується та вважає, що докази додані до матеріалів справи є достатніми для вирішення справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Зважаючи на те, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду відзив на позовну заяву, заяв про причини неявки чи про відкладення не подала, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за її відсутності та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 14.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено Договір №6659777 про надання споживчого кредиту, який відповідачем підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3324, що вбачається з копії даного договору та додатків до нього (а.с. 24-29). Відповідно до умов даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит згідно наступних умов: сума кредиту (загальний розмір) складає 5500,00 грн. (п. 1.3 Договору); строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, знижена процентна ставка 1,89 % в день та застосовується відповідно до умов передбачених договором. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карки № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Дати надання кредиту: 14.05.2023 року або 15.05.2023 року (п. 2.2 Договору). Відповідно до п. 9.2 Договору договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Позивачем до позовної заяви долучено копію паспорту споживчого кредиту підписану [PERSON] , з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3324, в якій міститься інформація про основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної вартості кредиту для споживача порядок повернення кредиту та інша інформація (а.с. 30-31). З копії довідки ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 29.02.2024 року №4216, вбачається, що ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про успішність наступних платежу 1234009641 від 14.05.2023 року про перерахування коштів в сумі 5500 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] (а.с. 35). Відповідно до копії картки обліку договору № 55576011 від 14.05.2023 року (розрахунок заборгованості), заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 13330,40 грн. (а.с. 16-23), з яких: - заборгованість за тілом кредиту 5500,00 грн.; -\~заборгованість за\~відсотками 7830,40 грн. 14.02.2024\~року між\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ»\~було укладено\~Договір факторингу\~№ 14.02/24-Ф,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» відступило ТОВ\~«Фінансова компанія\~«КРЕДИТ-КАПІТАЛ»\~право вимоги\~до позичальників,\~в тому\~числі,\~за Договором\~№ 6659777\~від 14.05.2023\~про надання\~споживчого кредиту\~укладеного між\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с. 36-40). Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників від 14.02.2024 до Договору факторингу № 14.02/24-Ф від 14.02.2024 року ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13330,40 грн., з яких: 5500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7830,40 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 41). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 11, 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ч. 2 ст. 1050, ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком чи фінансовою установою, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк чи фінансова установа має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку, фінансової установи) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Висновки суду за результатами розгляду позову. У позові\~ТОВ «Фінансова\~компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ»\~посилалося на\~те,\~що,\~ [PERSON] \~14.05.2023\~року підписала\~електронний кредитний\~договорів з\~ТОВ «АВЕНТУС\~УКРАЇНА»,\~згідно якого відповідач отримала кредит на наступних умовах: сума кредиту (загальний розмір) складає 5500,00 грн. (п. 1.3 Договору); строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 10 днів (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, знижена процентна ставка 1,89 % в день та застосовується відповідно до умов передбачених договором. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної карки № [NUMBER] (п. 2.1 Договору). Дати надання кредиту: 14.05.2023 року або 15.05.2023 року (п. 2.2 Договору). Таким чином сторони погодили суму кредиту, строк кредитування, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами. ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на виконання своїх зобов`язань за Договором перерахувало відповідачу кредитні кошти на платіжну картку зазначену [PERSON] у договорі. У подальшому право вимоги за вищевказаним договором, на підставі договору факторингу, перейшло від первісного кредитора до позивача ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». Відповідач належно і у доступній формі ознайомилася з усіма умовами договору, тарифами кредитора, повністю і однаково з кредитором їх розуміла, вважала їх справедливими, адекватними, розумними і жодних заперечень не мала. Надаючи свої персональні дані, проставивши підпис у договорі, врешті решт отримала кредитні кошти, фактично підтвердивши реальність даного кредитного договору та висловила свою згоду з його умовами. Не відмовилася від отриманого кредиту протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання коштів. Вибір контрагента правочину та договір з ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» підписані відповідачем добровільно, волевиявлення позичальника було вільним, не під впливом помилки, тиску чи тяжких обставин, відповідало її внутрішній волі та намірам безумовного і реального виконання взятих на себе зобов`язань. Разом з тим у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за зазначеним договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, згідно розрахунків позивача та з якими суд цілком погоджується, становить 13330,40 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5500,00 грн., а також заборгованості за відсотками в розмірі 7830,40 грн. Таким чином, суд погоджується з аргументами позивача, що право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача, а також проведеним ним розрахунком заборгованості відповідача та вважає, що позивач довів належними та допустимими доказами факт, що між відповідачем та первісним кредитором погоджено розмір наданого кредиту, розмір, підстави стягнення процентів за користування кредитними коштами та інші платежі відповідно до умов договору. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та необхідності стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у загальному розмірі 13330,40 грн. Щодо заперечення відповідачем факту перерахування на її картковий рахунок коштів у розмірі 5500,00 гривень первісним кредитором, суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи факт перерахування на свій картковий рахунок коштів відповідач не надала жодного доказу на підтвердження даної обставини (виписки по належним їй карткових рахунках, довідок з банків, тощо), в той же час, позивач надав суду докази на підтвердження виконання свого зобов`язання щодо перерахунку [PERSON] кредитних коштів у розмірі 5500,00 гривень, котрі є належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності. Посилання відповідача,\~що у матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання нею доказів щодо відступлення права вимоги, а тому вона має право не виконувати обов`язку перед новим кредитором, суд не приймає до уваги. Згідно положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має\~право висувати\~проти вимоги\~нового кредитора\~у зобов`язанні\~заперечення,\~які він\~мав проти\~первісного кредитора\~на момент\~одержання письмового\~повідомлення про\~заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Відповідач не\~надала суду\~докази того,\~що висувала заперечення проти вимоги ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», які вона мала проти первісного кредитора (якщо такі були), як і не надала доказів того, що виконала своє зобов`язання перед первісним кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що у відповідності до ч. 2 ст. 516 ЦК України свідчило б про належне виконання свого зобов`язання за кредитним договором. Щодо твердження відповідача про відсутність у матеріалах справи Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 14.02./24-Ф від 14.02.2024 року, то таке суд не приймає до уваги, оскільки позивачем копію такого витягу було надано суду при зверненні до суду з позовною заявою та така копію була надіслана відповідачу разом з копією позовної заяви та іншими додатками до нього, що вбачається з копії опису у цінний лист (а.с. 11). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 2422 грн. 40 коп. судового збору. Таким чином, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» слід стягнути 2422 грн. 40 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved