Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої недієздатної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду на строк встановлення інвалідності. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі, але на даний час нею подано позовну заяву про його розірвання, наразі розгляд справи триває. Від даного шлюбу сторони мають доньку, яка має тяжке психічне захворювання та є інвалідом першої групи з дитинства. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2024 року доньку було визнано недієздатною та призначено опікуном позивачку. В зв`язку з тим, що донька є інвалідом та має хронічний психічний розлад, вона є непрацездатною і потребує сторонньої допомоги. Відповідач як батько дитини допомогу в добровільному порядку не надає, позивачка через постійний догляд за донькою працювати не може, джерел доходу крім соціальних виплат не має. Враховуючи вищевикладене позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторонам був наданий час для подання заяв по суті. Заяв по суті, у строки, встановлені судом, не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, з урахуванням положень ст.279 ЦПК України, та ухвалити рішення. Дослідивши матеріали позовної справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони з 03 вересня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають доньку- [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Донька зареєстрована разом з позивачкою, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/009902421 від 19.08.2024 року та №2024/000211351 від 08.01.2024 року (а. с. 7,11). З довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 710657 від 28.02.2024 року вбачається, що [PERSON] з 13.11.2023 року встановлено І А групу інвалідності безстроково, причина -інвалідність з дитинства (а. с. 10). Відповідно до довідки про отримання допомоги, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення та їй призначено соціальну допомогу на дитину з інвалідністю (а. с. 15). Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2024 року [PERSON] було визнано недієздатною і призначено опікуном матір, позивачку по справі (а.с.12-14). Рішення набрало законної сили 06.05.2024 року. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198,199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Зазначений обов`язок, згідно із засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі, діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто, наявність у дитини статусу інваліда. Зі статті 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" вбачається, що інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав. Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання, аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої недієздатної доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду на строк встановлення інвалідності. Жодних заперечень від відповідача не надходило. З урахуванням вищевказаних обставин, беручи до уваги, що повнолітня донька є недієздатною, та те, що їй відповідач не надає матеріальної допомоги у добровільному порядку, суд вважає за можливе задовольнити позов, стягнувши з [PERSON] аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на строк встановлення інвалідності, починаючи стягнення з 02.09.2024 року. Так, згідно з ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір на користь держави стягується з відповідача.

Outcome: approved