Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

31.07.2024 року на розгляд судді Немирівського районного суду Войницькій Т.Є. надійшла цивільна справа за позовом представника позивача [PERSON] - адвоката Руденко Юлії Вікторівни до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та ним, який було зареєстровано 12 березня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №336. Позов мотивований тим, що 12.03.2004 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 12 березня 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №336. Від спільного проживання у подружжя дітей немає. Протягом останнього часу в сім`ї складалися відносини, при яких подальше спільне проживання стало неможливим. Спільне життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Протягом останнього часу шлюбні стосунки між подружжям не підтримуються. Позивач вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Руденко Ю.В. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзиву, заяв та клопотань від неї не надходило. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано 12 березня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №336. Від спільного проживання у подружжя дітей немає. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження сім`ї є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує щодо задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем на даний час подружні стосунки припинені, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, за таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112\~Сімейного Кодексу\~України та

Outcome: approved