Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду міста Одеси справу за підсудністю передано до Червонозаводського районного суду м.Харкова. Ухвалою судді Демченко І.М. від 06.08.2024 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 26.08.2024 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] тривалий час не спілкується з донькою, не утримує її, взагалі не цікавиться її життям, самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того, направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Крім того, враховуючи, що зареєстроване місце проживання відповідача знаходиться на території активних бойових дій, виклик у справі додатково здійснено в порядку ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив відповідачем не подано. Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи вищевикладене та наявність одночасного існування умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи. На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 20.10.2012 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 28.09.2015, що набрало законної сили 09.10.2015, у справі № 628/2862/15-ц, - розірвано. Сторони є\~батьками неповнолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка після\~розірвання шлюбу\~залишилася проживати\~разом з\~матір`ю,\~позивачкою у\~справі,\~за адресою:\~ [ADDRESS] , та на підставі рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області № 628/3180/15-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Станом на травень 2024 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 71\~932, 50 грн. Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 № 309 м.Куп`янськ Харківської області у період з 27.02.2022 по 10.09.2022 знаходилися у тимчасовій окупації, а з 09.09.2022 по теперішній час відносяться до населених пунктів можливих бойових дій, де наразі оголошено примусову евакуацію населення. Згідно з довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб [PERSON] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . За повідомленням Куп`янського ліцею № 3 Куп`янської міської ради Харківської області за вих № 98 від 22.04.2024 [PERSON] , [INFO] , навчається у цьому навчальному закладі з 1 вересня 2020 року. Батько дівчинки з часу перебування дитини у навчальному закладі з вересня 2020 року жодного разу не відвідував школу. У вихованні дитини участі не бере, не цікавиться успіхами дитини у навчанні, на батьківські збори жодного разу не з`являвся, чим проявив свою байдужість до долі своєї дитини. Класний керівник батька ніколи не бачив. З медичних декларацій про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, вбачається, що єдиним представником неповнолітньої дитини [PERSON] зазначено її матір позивачку [PERSON] . З висновку органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради встановлено, що уповноваженими особами Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , у ході якої з`ясовано, що дитина не пам`ятає батька та не спілкується з ним; зі слід дівчинки останній раз вона бачила батька, коли відвідувала дитячий садок, до першого класу її супроводжувала мама та бабусі з дідусем по лінії матері. Зі слів дитини, всі ці роки батько до неї не приїздив, не телефонував, не вітав з днем народження та іншими святами, подарунки не передавав. Відповідно до інформації Служби у справах дітей Куп`янської міської військової адміністрації Харківської області від 13.11.2023 № 18-32/131 уповноваженими особами Служби у справах дітей здійснено вихід за адресою місця реєстрації та останньою відомою адресою місця проживання батька дитини [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено, що він за цією адресою не проживає. Питання доцільності позбавлення відповідача батьківських прав було предметом розгляду на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради 16 травня 2024 року, де були присутні: мати дитини - [PERSON] , та малолітня [PERSON] , [INFO] . На запитання членів комісії дитина повідомила, що батька останній раз бачила перед тим як йшла у перший клас, батько приходив до неї та знайомив її з новою родиною (дітьми, не рідними по відношенню до малолітньої [PERSON] ). На запитання членів комісії, чи спілкувався батько з нею в той час, коли вона проживала в м. Куп`янську, дитина повідомила, що батько з нею не спілкувався. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно зі ст.164 Сімейного Кодексу України, є підставою позбавлення батьківських прав. Статтею 150 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, складеного Київською районною адміністрацією Одеської міської за № 999/01-11 від 13.06.2024 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Таким чином, обставини справи свідчать про те, що окреме проживання дитини від батька не було домовленістю у родинному колі, а викликано байдужою до долі дитини поведінкою відповідача, відсутністю належного піклування та турботи як про доньку, так і про її матір. Понад п`ять років позивач з донькою проживають окремо від відповідача, за весь цей час він не виявляє інтересу до дитини, не бажає її виховувати, дбати про захист її інтересів, сприяти у її фізичному, духовному розвитку, забезпечувати матеріально та стати справжньою підтримкою, особливо у період повномасштабної війни та соціальної вразливості неповнолітньої. Відповідач за весь цей час, починаючи з 2020 року, не цікавиться долею дитини та її потребами. З викладеного вбачається, що відповідач понад чотири роки не проявляє до доньки жодної батьківської любові та турботи, не спілкується з нею, не цікавиться її долею, станом здоров`я, бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з нею, що підтверджено особистими поясненнями [PERSON] , яка майже не пам`ятає його, оскільки останній раз бачила ще у дитячому садочку. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання, свідомо нехтує ними. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Незалежно від місця проживання та роду занять відповідача, він зобов`язаний постійно приймати участь у вихованні та утриманні своєї дитини. Суд зазначає, що відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; недостатнє спілкування з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьківських прав. Вищевикладені обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням доньки, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Докази щодо спростування таких обставин в матеріалах справи відсутні. З урахуванням викладеного, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, відповідатиме її інтересам. Враховуючи, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, не піклується про неї тривалий час, а отже не має тісного психологічного зв`язку з нею, суд з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі № 486/341/22, провадження № 61-180св23 від 27.06.2023 приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved