Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29 вересня 2007 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Сумісне життя позивача з чоловіком не склалося, сімейні стосунки фактично припинені з 2023 року. На даний час подружжя шлюбних стосунків не підтримує. Одночасно з цим позовом позивачем подано позов про розірвання шлюбу. Чоловік не цікавиться життям дитини та не допомагає взагалі. Донькою піклується позивач сама та намагається забезпечити необхідний рівень базових потреб. Всі питання, які стосуються здоров`я дитини, її виховання та утримання, чоловіка взагалі не цікавлять, він жодним чином не намагається брати участь у житті своєї доньки. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним повинен сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки. Ухвалою суду від 02 серпня 2024 року дану справу було прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, разом з тим, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань та заяв про відкладення слухання справи не подав. Також у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 29 вересня 2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 29 вересня 2007 року зроблено відповідний актовий запис №348 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). Заочним рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 01 жовтня 2024 року у справі 229/5206/24 провадження № 2/229/1785/2024 шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (відповідний актовий запис №371 від 06 вересня 2010 року, складений відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області; свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Відповідно до Акта №1 від 01.10.2024 року підписаного Головою правління УСББ «Зелений гай-1» та трьома сусідами [PERSON] мешкає з дитиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 03 серпня 2024 року по час складання акту. Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Разом з тим, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно з ст.179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач виховує і утримує дитину самостійно. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, проте має можливість утримувати дитину, так як працездатний. Належні та допустимі докази про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину, інші обставини, які могли би вплинути на визначення аліментів в іншій частці від заробітку (доходу), аніж просить в своєму позові позивач, відсутні. А тому позивач довела своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1\~211,20 грн. на користь держави. Згідно з статтею 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved