Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Чернівці звернулася [PERSON] з позовом до Чернівецької міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що [INFO] помер брат [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим повторно 19 квітня\~2024\~року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис N?03. Факт, що спадкодавець [PERSON] був братом [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] \~виданим 03.08.1973\~року міським відділом РАЦС міста Чернівці, актовий запис N?2022\~та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] \~виданим 28.07.1985\~року міським відділом РАЦС міста Чернівці, актовий запис N?2174. 02.11.1996\~року позивач уклала шлюб з [PERSON] , та після укладення шлюбу взяла прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 02 листопада\~1996\~року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області, актовий запис за N?325. На день смерті спадкодавцеві належало майно: - 1/3 частка квартири під N? [ADDRESS] , що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14.04.2000\~року Департаментом житлово-комунального господарства міської ради, розпорядження N?35434 від 14.04.2000\~року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно N?19393739\~від 03.07.2008\~року. З\~1995\~року по теперішній час [PERSON] мешкає у місті Білгороді-Дністровському Одеської області, а її брат [PERSON] тривалий час знаходився на лікуванні у місті Чернівці, у психіатричній лікарні. 9 травня\~2002\~року трагічно загинули батьки [PERSON] та [PERSON] , натомість [PERSON] не спілкувалася зі своїм братом, але, про те що брат помер [INFO] , позивачці ніхто не повідомив і вона нічого не знала. [PERSON] знаходився на лікуванні у психіатричної лікарні в с. Нижні Станівці Кідманського району Чернівецької області, де він і помер. Але керівництво лікарні про це мені не повідомило. 03.05.2024\~року представник [PERSON] звернулася до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області з заявою про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого брата, [PERSON] , оскільки позивачка пропустила строк на прийняття спадщини за законом, та рекомендували звернутися до суду, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців на спадщину не має. Батьки позивачки, батько [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 11 травня\~2002\~року міським відділом ресстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис N?1013\~та мати [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 11 травня\~2002\~року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис N?1014 Тому просить\~суд визначити [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платників податку: [NUMBER] , додатковий строк - 3 місяці, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, після померлого [INFO] , [PERSON] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, просить винести рішення за наявними в справі матеріалами. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер [PERSON] - брат позивачки [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №03, даний факт підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 квітня 2024 року, виданий повторно Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) (а.с.72). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді 1/3 частка квартири під N? [ADDRESS] , що належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14.04.2000\~року Департаментом житлово-комунального господарства міської ради, розпорядження N?35434 від 14.04.2000\~року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно N?19393739\~від 03.07.2008\~року. [PERSON] знаходився на лікуванні у психіатричної лікарні в с. Нижні Станівці Кідманського району Чернівецької області, де він і помер. Але керівництво лікарні про це мені не повідомило. 03.05.2024\~року представник [PERSON] звернулася до Першої Чернівецької державної нотаріальної контори Чернівецької області з заявою про прийняття спадщини за законом, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, заведені спадкової справи після померлого брата, [PERSON] , оскільки позивачка пропустила строк на прийняття спадщини за законом, та рекомендували звернутися до суду, для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців на спадщину не має. Батьки позивачки, батько [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 11 травня\~2002\~року міським відділом ресстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис N?1013\~та мати [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 11 травня\~2002\~року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, актовий запис N?1014 Причинами пропуску прийняття спадщини позивач зазначає необізнаність про смерть [PERSON] . Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. А як зазначено в статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно положень статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно положень постанови Верховного Суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час розгляду даної справи, судом було здійснено оцінку кожного аргументу позивача, та доказів по справі. На підставі чого було встановлено, що дані докази та аргументи є належними та допустими, а також відповідають вимогам статті 95 ЦПК України. Таким чином, необізнаність спадкоємця про смерть брата, є поважною причиною пропуску строку. Необізнаність є людським фактором, наявність якого не дає змоги володіти певною інформацією через незалежні від волі особи обставини, а тому вона не може бути підтверджена відповідними доказами. В той же час факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved