Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

04.10.2024 позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача до Стрептівського старостинського округу про встановлення факту належності [PERSON] , померлої [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] , що необхідно для реалізації спадкових прав, визнання за [PERSON] права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріально дії. Позивачка вважає, що фактично прийняла спадщину і вступила в оперативне управління спадеовим майном оскільки до дня смерті [PERSON] постійно проживала та була прописана в [ADDRESS] . Разом з бабою вели спільне господарство, обробляли присадибну земельну ділянку, проводила поточні ремонти в будинку, оплачувала комунальні послуги, піклувалась бабцею та здійснила її поховання. Ухвалою судді від 17.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнали. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положенняст.247 ч.2 ЦПК України. Відповідно доч.4ст.206ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За вимогами ст.ст. 328-330 ЦК України право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 26.12.2023 Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області. До моменту смерті [PERSON] проживала в [ADDRESS] , разом з нею проживала і позивачка [PERSON] . Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 2,4467 га, кадастровий номер 4622186600:06:000:0078; та земельна ділянка загальною площею 0,3091, кадастровий номер 4622186600:09:000:0109, що надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стрептівської сільської ради, Кам`янка-Бузького району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЛВ № 015016, виданого на ім`я [PERSON] , 01.09.2004 на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 09.01.2004, №3. Також з матеріалів справи видно, що при видачі державного акту допущено описку вказано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». З довідки №6-289 від 26.09.2024, виданої Стрептівським старостинським округом, підтверджується те, що [PERSON] дійсно проживала в [ADDRESS] , разом з нею до дня смерті проживали та були зареєстровані: чоловік- [PERSON] , син- [PERSON] , невістка- [PERSON] , онука- [PERSON] . А також зазначається, що заповіт від імені померлої [INFO] [PERSON] не складався і не був посвідчений. [PERSON] \~померла [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про смерть серії\~ [NUMBER] виданого 26.12.2023 Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області. Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.03.1990 року виданого Стрептівською сільською радою Кам?янка-Бузького району Львівської області, свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2012 року виданого Стрептівською сільською радою Кам?янка-Бузького району Львівської області, свідоцтвом про народження батька, [PERSON] , серії [NUMBER] від 15.02.1963 року виданого Стрептівською сільською радою Кам?янка-Бузького району Львівської області. Чоловік спадкодавці [PERSON] своєю заявою від 26.09.2024 відмовився від належного йому права на спадкове майно в користь онуки померлої [PERSON] . Син спадкодавці [PERSON] своєю заявою від 26.09.2024 відмовився від належного йому права на спадкове майно в користь онуки померлої [PERSON] . Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положення статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно\~немає. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глави 86 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно дост.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог п.п. 4, 7 Постанови ПВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. В силу вимог п.5 ч.2ст. 293 ЦПК України,суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п.п.1, 6 ч.1ст. 315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приймаючи до уваги вказані обставини, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджений матеріалами справи, встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини, іншого порядку його встановлення законом не визначено. Доказів, які б викликали сумнів суду у правомірності вимог заявника у судовому засіданні не здобуто. Відповідно до п.9Перехідних положень ЦПК України(в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.328,1218,1223,1261ЦК України,

Outcome: approved