Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 23.11.2021 між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 758544, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 30000,00 грн. 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Заборгованість відповідача станом на 28.08.2023 року становить 69010,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 29044,71 грн, заборгованість за відсотками - 39965,69 грн. Позивач просить суд стягнути в судовому порядку з відповідача суму заборгованості в розмірі 69010,40 грн, а також судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву на позов та заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, причини відсутності не повідомила, відзив не подала, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, а також наявність правових підстав відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд встановив, що 23.11.2021 між [PERSON] та ТОВ «Слон кредит» укладено договір про надання споживчого кредиту № 758544, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 30000,00 грн (арк. 51-53). Пунктом 1.4. Договору встановлено, що строк кредиту 912 днів, з кінцевим терміном повернення 23.05.2024. Тип процентної ставки: фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.5 Договору). Вказані документи засвідчені підписами відповідача. Згідно з пунктом 2.1 договору про надання споживчого кредиту, кредит в сумі 30000,00 грн надається споживачу шляхом їх перерахування на платіжну картку. Відповідно до п. 3.5 Договору сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється споживачем в день отримання кредиту. З метою оплати процентів за перший день користування кредитом, споживач доручає Товариству утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню споживачу. 23.11.2021 платіжною інструкцією № 12092 ТОВ «Слон Кредит» перерахувало [PERSON] кошти в сумі 30000,00 гривень (арк. 30). Згідно зі ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 28.08.2023 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу № 2808-23, за яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів (арк. 37-42). Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Слон Кредит», у тому числі і до відповідача [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 758544 від 23.11.2021. Позивач направив досудову вимогу від 15.11.2023 № 2497719144-АВ (арк. 27-28) відповідачу [PERSON] на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням встановленого та положень вказаних норм суд дійшов висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та має непогашену заборгованість, яка підлягає стягненню у судовому порядку. Згідно із розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача за вищевказаним кредитним договором становить 69010,40 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 29044,71 грн, заборгованість за відсотками - 39965,69 грн (арк. 19). Правильність наданого розрахунку розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами відповідачем не спростована і не оспорена, контррозрахунку суду не надано. Розрахунок відповідає умовам кредитного договору, відображає заборгованість за простроченими відсотками, не містить нарахувань заборгованості по пені, комісії, індексу інфляції та річних, і не дає підстав ставити його під сумнів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу. Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, відповідно до п.1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, на підтвердження яких надані копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Міньковської А.В. (арк. 56); виписки з Єдиного державного реєстру щодо Адвокатського бюро «Анастасії Міньковської» (арк. 57); договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 № 42649746, укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» (арк. 34-36); додаткової угоди від 27.06.2024 № 002497719144 до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023, за змістом якої адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (арк. 59); акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 до договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 № 42649746 на загальну суму 6000,00 грн, підписаний між адвокатом Міньковською А.В. та директором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенком М.Е. (арк. 24); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, підписаного адвокатом Анастасією Міньковською (арк. 60). При дослідженні судом доказів, поданих позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд встановив наступне. Додатковою угодою від 27.06.2024 № 002497719144 розширений розділ «1. Предмет договору» договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 № 42649746 та доповнено його новим пунктом наступного змісту: «1.2. Адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ». Зі змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості, підписаного адвокатом Анастасією Міньковською, вбачається, що цей опис складений на підставі договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 № 42649746, але останній не містить в собі підтвердження того факту, що цей обсяг робіт наданий саме на виконання додаткової угоди від 27.06.2024 № 002497719144 та для здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Зі змісту акту на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 до договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 № 42649746 на загальну суму 6000,00 грн, підписаного між адвокатом Міньковською А.В. та директором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенком М.Е., вбачається, що останній складений на підставі договору про надання правової допомоги від 11.12.2023 № 42649746, але останній також не містить в собі підтвердження того факту, що зазначений в ньому перелік робіт наданий саме на виконання додаткової угоди від 27.06.2024 № 002497719144 та для здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Враховуючи те, що судом не встановлено, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн пов`язані з розглядом саме цієї справи, та є дійсними, суд вважає, що ці витрати не підтверджено належними доказами, а тому не підлягають стягненню.

Outcome: approved