Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

25.12.2023 адвокат Пузін Д.М., який діє в інтересах позивачів [PERSON] , [PERSON] , звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про зобов`язання провести дії по приватизації квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у липні [PERSON] , [PERSON] , звернулася до органу приватизації житла Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району із заявою про приватизацію квартири відповідно до Закону України «Про Приватизацію державного житлового фонду», але листом відповідача її було відмовлено у приватизації житла у зв`язку із тим, що до заяви про приватизацію житла не було додано ордер про надання жилої площі. Ордер на жиле приміщення не зберігся ні в позивачів, ні в Департаменті з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради. Єдиним наймачем квартири є позивачі [PERSON] та [PERSON] . Відмовляючи позивачам у приватизації житла листом «Щодо вирішення питання приватизації житла» від 01.12.2022 року № 42/07-09, відповідач зазначив таке: у п.18 Положення про порядок передачі квартири (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, прописано повний перелік документів, які надаються громадянами для приватизації. Одним з необхідних документів є ордер про надання житлової площі. Тому районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району вимушена відмовити у приватизації житла. Сторона позивача зазначає, що відмова у здійснені приватизації займаної позивачами квартири за адресою: [ADDRESS] чинить останнім перешкоди у реалізації їх прав на приватизацію вказаного житлового приміщення. На підставі вищезазначеного сторона позивача просить суд: зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району провести дії по приватизації квартири [ADDRESS] на користь [PERSON] та [PERSON] , за відсутності ордера на житлове приміщення, на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2024 року було залишено позов без руху. 22.01.2024 року надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2024 року було відкрито провадження у справі, в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 17.04.2024 року. Підготовче судове засідання 17.04.2024 року було відкладено на 04.06.2024 року у зв`язку із перебуванням судді Боєва Є.С. у нарадчій кімнаті по справі № 336/5034/23. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2024 року було закрито підготовче судове засідання призначено справу до судового розгляду на 21.08.2024 року. Судове засідання 21.08.2024 року було відкладено на 29.10.2024 року у зв`язку із неявкою сторін. 29.10.2024 року сторона позивача не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району рішення просить прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи у їхній сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] по теперішній час, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади номер витягу № 2023/004184007, а позивач [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , зареєстрована та проживає разом з нею за вказаною адресою з 30.09.2006, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/004184004. Згідно з довідки ТВО керуючого ТВБВ [PERSON] № 10007/0357, позивачами житлові чеки на приватизацію житла не використовувалися. До позовної заяви було долучено відповідь Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради від 25.05.2023 № Р-0978 стосовно надання копії державного ордера на квартиру [ADDRESS] , виданого 1999 році відповідно до якої зазначено, що відсутній запис про оформлення ордера на квартиру З метою реалізації свого права на приватизацію житла [PERSON] звернулась до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з відповідною заявою про проведення приватизації цієї квартири, однак отримала відмову. Разом з цим, як вбачається з листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському районі від 15.06.2023 Р-422-65, наданого на звернення з питаь приватизації житла за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] було відмовлено в задоволенні заяви про приватизацію житла, оскільки не надано ордер з причин його відсутності. З моменту реєстрації позивачів в квартирі їх право на користування житловим приміщенням ніким, в тому числі відповідачем не оскаржувалось, відповідні докази не подавались. Вирішуючи позовні вимоги суд враховує наступні вимоги закону. Відповідно до п. 10 ч. 1ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984№ 470«Про затвердження Правил обліку громадян,які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивачів. Враховуючи вищевказане, той факт що законодавством не передбачена така підстава для відмови в проведенні приватизації як відсутність ордеру на вселення, інших підстав чи обставин для відмови у проведені приватизації, відповідач не зазначив, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачу 1 у приватизації займаного житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивачів на приватизацію житла. Про ефективність та належність визначеного позивачем способу захисту порушеного права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду шляхом зобов`язання вчинити дії щодо приватизації свідчать і висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 в справі № 183/2859/16 (провадження № 61-10997св18), від 19.06.2019 в справі № 338/347/16-ц (провадження № 61-24054св18), від 30.09.2020 в справі № 754/6918/18 (провадження № 61-13774св19) та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 в справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18). Тобто, судова практика передбачає такі способи захисту, які зводяться до визнання безпідставною відмови органу приватизації і зобов`язання органу приватизації здійснити приватизацію житла. За таких обставин, з урахуванням вищезазначених норм права щодо можливості суду обрати спосіб захисту, який не суперечить закону відповідно до ч. 2ст. 5 ЦПК України, з метою ефективного захисту прав позивачів, враховуючи способи захисту цивільних прав, а також те, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, тому суд вважає відмову відповідача у приватизації житла по заяві позивачів неправомірною, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved