Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаними позовними вимогами до відповідача ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» та просив суд стягнути з останнього на свою користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 28.05.2020 по 28.11.2020 у розмірі 54 856,96 грн та судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27 травня 2020 року він був звільнений з роботи у ДП «Науково-дослідний інститут «Квант». Проте, грошових розрахунків ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» з позивачем станом на день звільнення не провів. На час звільнення позивача заборгованість підприємства по заробітної платі складала 54 077,16 грн, проте її було виплачено лише 28.05.2024 на підставі судового наказу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.05.2020 по 28.11.2020. Ухвалою суду 11 вересня 2024 року за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 травня 2020 року позивач був звільнений з роботи з ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом № 114-к/тр. Відповідно до довідки ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» № 137 від 30.09.2020, заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем станом на день звільнення складала 54 077,16 грн. Згідно ч. 3 ст. 15 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судовим наказом Печерського районного суду м. Києві № 756/23/21-ц від 12.03.2021 стягнуто з ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 54 077,16 грн. 28 травня 2024 року у межах виконавчого провадження № [NUMBER] з ДП «Науково-дослідний інститут «Квант» на користь [PERSON] стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 54 077,16 грн на підставі зазначеного вище судового наказу № 756/23/21-ц. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Середньоденна та середньогодинна заробітна плата позивача визначається на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 за два повні останні місяці роботи позивача. З урахуванням відпрацьованих днів та годин за два останні місяці, середньоденна заробітна плата позивача становить 428,57 грн. Таким чином до стягнення з відповідача підлягає сума середньоденного заробітку 428,57 грн х 128 робочих днів (за шестимісячний період з 28.05.2020 по 28.11.2020) = 54 856,96 грн. При цьому, з вказаної суми мають бути відраховані обов`язкові платежі до державного бюджету. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 15 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved