Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 вересня 2024 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія АСКО-Донбас\~Північний» суму сплаченого\~страхового відшкодування\~в розмірі\~115\~170 грн.\~20\~коп.\~та витрати\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~3\~028 грн., а разом 118\~198 грн. 20 коп. 01 жовтня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 5 000 грн. Сторони по справі в судові засідання не з`явились, своїх представників не направили, заяв чи клопотань про відкладення розгляду заяви не надавали, тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності всіх учасників справи та на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України судом розглядається після ухвалення рішення у справі. Як встановлено в судовому засіданні, 03 вересня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації, ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного\~товариства «Страхова\~компанія АСКО-Донбас\~Північний» суму сплаченого\~страхового відшкодування\~в розмірі\~115\~170 грн.\~20\~коп.\~та витрати\~зі сплати\~судового збору\~в розмірі\~3\~028 грн., а разом 118\~198 грн. 20 коп. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.141). В позовній заяві стороною позивача, у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, було зазначено про надання доказів щодо понесених витрат на правову допомогу та заяви про стягнення цих судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Рішення суду по справі було ухвалено 03 вересня 2024 року, 05 вересня 2024 року представником позивача поштою було направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правову допомогу з відповідними доказами, однак 24 вересня 2024 року конверт повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання», тому 25 вересня 2024 року представником позивача повторно поштою було направлено до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правову допомогу з відповідними доказами. Згідно ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час підготовки позову до суду представляв адвокат Богданов Євген Володимирович, що діяв згідно виданої позивачем довіреності та договору про надання правової допомоги № 01/01-24 від 19 січня 2024 року, які були надані до заяви разом із додатками № 1 та № 2 до договору про надання правової допомоги № 01/01-24 від 19 січня 2024 року та актом наданих послуг від 03 травня 2024 року. Згідно акту наданих послуг від 03 травня 2024 року були надані такі послуги, як підготовка та подача позовної заяви з додатками до суду. В зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача підтверджених належними доказами фактично понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved