Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання свого батьківства відносно дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] ; та внести відповідні змінити до актових записів щодо їх народження. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з відповідачкою тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи спільно без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народилися троє дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час реєстрації народження синів у 2014 та 2020 роках позивач разом із дружиною та дітьми не проживав, а жив і працював у м. Києві, а дружина у своїх батьків в селі Пасківщина Броварського району Київської області, тому відомості про батька внесено відповідно до ст. 135 СК України. Оскільки на час народження їх спільних дітей вони з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі не перебували, відповідно актові записи про народження [PERSON] та [PERSON] були вчинені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка заперечує його батьківство, аргументуючи це тим, що він мав можливість раніше записати своїх синів на себе, і що вона зараз проживає з іншим чоловіком, народила від нього дитину і має намір збудувати з ним сім`ю. В зв`язку з тим, що позивач не записаний батьком в актових записах про народження своїх двох синів, не має щодо них жодних прав, але хоче мати всі передбачені законодавством права щодо них та виконувати обов`язки батька, а відповідачка ухиляється вирішити ці питання через органи РАЦС він просить це здійснити в судовому порядку. Ухвалою від 03.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 01.05.2024 року, витребувано у Броварського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю яких є - [PERSON] , [INFO] , місце народження: с. Пасківщина, Броварського (раніше Згурівського) району, Київської області. Встановлено строк відповідачці для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали. Ухвалу суду від 03.04.2024 року [PERSON] отримала 10.04.2024 року. 05.04.2024 року в справу вступила представник відповідачки [PERSON] . У строк встановлений судом відзиву на позовну заяву від відповідачки та її представника не надійшло. В судове засідання 01.05.2024 року відповідачка та її представник не з`явилися, про поважність причин не з`явлення суд не повідомили. Ухвалою від 01.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.06.2024 року. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] та [PERSON] . Призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу у справі, на вирішення якої поставлено питання: - чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] ? - Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] ? Ухвалою від 15.05.2024 року відмовлено в задоволенні заяви представнику відповідачки про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні 16.10.2024 року позивач та його представник відмовилися від виклику та допиту свідків зі сторони позивача. В судовому засіданні 29.10.2024 року відповідачка та її представник не підтримали розгляд судом питань щодо залучення до справи доказів наданих представником відповідачки та виклику свідків поданих за межами строку строку подання відзиву на позовну заяву. За заявою представника відповідачки від 07.05.2024 року (вх. № 4649/24 від 07.05.2024 року) представник просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем пропущено річний строк позовної давності визначений ч. 2 ст. 129 СК України. Строк позовної давності починається від дня коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Позивач був обізнаний про своє біологічне батьківством. Він вже звертався до суду з позовом та подав заяву про його повернення. З новим позовом відповідач звернувся до суду 26.03.2024 року, тобто майже через 10 років щодо визнання батьківства щодо [PERSON] та через 4 роки щодо [PERSON] . При цьому будь-яких конкретних правових та беззаперечних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку сторона позивача не надала. В судовому засіданні 20.06.2024 року позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що йому відомо про те, що [PERSON] та [PERSON] це його діти, з часу їх народження, відповідно з 2014 та 2020 років. До органів РАЦС він не звернувся, оскільки він залишив матір дітей, хотів подумати, знає, що вчинив не добре. Батьківство сина [PERSON] він не зареєстрував, бо після його народження в Києві почався «ковід», сина відвезли до села і там зареєстрували. Та лише після реєстрації він дізнався, що [PERSON] зареєстрували так, як і [PERSON] . Він звернувся до суду, оскільки зареєструвати батьківство щодо дітей йому перешкоджає відсутність бажання відповідачки. Він офіційно працевлаштований на заводі « Кока -Кола», середній заробіток після відрахувань становить від 23 до 27 тис. грн. На дітей він платить стільки скільки може через наявність у нього кредиту. Він не звертався до роботодавця з заявою про відрахування з заробітної плати аліментів на утримання дітей. Він не намагається отримати відстрочку через визнання батьківства. ВЛК він проходив, наразі лікується після першої операції та йому ще потрібна друга операція. В минулому він подавав позов щодо визнання батьківства, а потім його забрав. Але після того, як його вирішили позбавити батьківських прав відносно дочки, то він відновив питання встановлення батьківства щодо дітей. Дітей він утримував перераховував гроші на свою картку, яку віддав відповідачці, також безпосередньо надавав гроші коли приїзджав до відповідачки. Купував дітям одяг, памперси, продукти харчування. Які навчальні заклади відвідують його діти не знає. Син [PERSON] вже в 4-му класі. В судовому засіданні 20.06.2024 року відповідачка позов не визнала та пояснила, що вона познайомилася з позивачем в 2008 році, в 2009 році вони зустрілися. У них були відносини, але спільно вони не проживали та спільне господарство не вели. Про [PERSON] позивач повідомив своїх батьків лише в 2015 році. Позивач не являється біологічним батьком [PERSON] . Відповідачка була вагітна від позивача, але дитину під час вагітності втратила. В друге вона завагітніла від іншого чоловіка та повідомляла позивача, що [PERSON] не його син. Позивач являється біологічним батьком [PERSON] . На шостому місяці вагітності [PERSON] вони припинили відносини та спілкувалися ради дітей. [PERSON] вона народжувала в Києві та лише п`ять днів після виписки з пологового проживала у позивача, а потім він відвіз її в село до батьків. У позивача був час визнати своє батьківство та оформити його. Народження [PERSON] вона оформила 10.04. та запитала в позивача на кого записувати дитину, той відповів, що йому байдуже і тому вона записала його на себе. Вона не хоче вносити зміни до актового запису про народження [PERSON] , бо позивач участі в житті дитини не приймає. Позивач дітей не утримував, привозив гостинці від бабусі. Грошей платив мало, як для трьох дітей. Вона була вимушена брати кредити для лікування дітей та позивач одного разу відмовив їй в допомозі при тому, що вона вже була в кредиті. Позивач мав намір визнати своє батьківство в 2020 році, але для того, щоб отримати житло в Києві, як багатодітний батько. До дітей від приїжджав не часто, іноді, і лише в тому році один раз купив одяг. Він брав гроші в її батька на ремонт своєї машини. В актах про народження дітей батько записаний з її слів та після того зміни не вносилися. Крім того, позивач приховував про подання ним раніше позову про батьківство. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази та висновок експерта суд встановив. За повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження 00044577912 від 17.04.2024 року - [INFO] народився [PERSON] . Актовий запис складено 18.06.2014 року Виконавчим комітетом Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області за номером 5. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , а батьком [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а відомості про батька записані за вказівкою заявника [PERSON] . За повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00044581668 від 17.04.2024 року - [INFO] народився [PERSON] . Актовий запис складено 10.04.2020 року Виконавчим комітетом Пасківщинської сільської ради Згурівського району Київської області за номером 1. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , а батьком [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а відомості про батька записані за вказівкою заявника [PERSON] . За висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-114-2024 від 28.08.2024 року: 1 вирогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше 99,99 %. Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. 2. Біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини щодо забезпечення дитини, як материнським, так і батьківським вихованням. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial