Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

В вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності йому архівних довідок про відпрацьовані трудодні за № 472, № 473 та № 474 від 10 серпня 2023 року, виданих комунальною установою «Трудовий архів» Попільнянської селищної ради Житомирської області, посилаючись на те, що при оформленні відомостей щодо встановленого мінімуму кількості відпрацьованих трудоднів в колгоспі ім. Чапаєва с. Строків Попільнянського району Житомирської області його прізвище було записано « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Визнання факту належності йому архівних довідок необхідно для оформлення пенсії. Представник заявника подав до суду заяву, в якій підтримав подану заяву і просив задовольнити заявлені вимоги, а розгляд справи провести без його участі. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про те, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до архівних довідок про відпрацьовані трудодні за № 472, № 473 та № 474 від 10 серпня 2023 року, виданих комунальною установою «Трудовий архів», заявник працював в колгоспі ім. Чапаєва. Однак при видачі заявнику архівних довідок було встановлено, що у документах про відпрацьовані трудодні в даному колгоспі його прізвище було зазначено помилково « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Вказане підтверджується паспортом заявника, його трудовою книжкою та іншими зібраними по справі доказами. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зі змісту ст. 256 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, якщо прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, він має бути встановлений в судовому порядку. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами. На підставі ст.ст. 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved