Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 92011,26 (Дев`яносто дві тисячі одинадцять) гривень 26 копійок по виконавчому провадженню № 46122037. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2011 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.05.2011 р. і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . 21 січня 2015 року державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Тріфоновим О.Ю. було відкрито виконавче провадження № 46122037. З 11.02.2015 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , про що свідчить Свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] від 12.05.2016 р., видане Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №174 від 11.02.2015р. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його життям та здоров`ям, тому 14.07.2017 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/2055/17 відповідача було позбавлено батьківських прав щодо сина, [PERSON] . Внаслідок невиконання відповідачем рішення Суворовського районного суду м. Одеси від «28» вересня 2011 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина, яка станом на березень 2024 року складає - 269095 грн. 90 коп. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 46122037. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Стороною позивача здійснено розрахунок пені, котра загалом склала 92011 гривень 26 копійок, котрі позивачка і просила стягнути з відповідача, також просила стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 гривень. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси\~від 21 травня 2024 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 34,35). Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався. Позивач в судове засідання не з`явився та представником позивача адвокатом Івановою Г. С. надано на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти проголошення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 44). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був обізнаний, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 40,42,43). Третя особа в судове засідання не прибула, про розгляд справи обізнана належним чином, будь яких клопотань не надавала. (а.с. 33). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 44). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, враховуючи приписи ч.8 ст.7 СК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками сина, [PERSON] , [INFO] . (а.с. 16). Відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2011 року з Відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12.05.201 1 р. і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . 21 січня 2015 року державним виконавцем першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Тріфоновим О.Ю. було відкрито виконавче провадження № 46122037. (а.с. 17). З 11.02.2015 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , про що свідчить Свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] від 12.05.2016 р., видане Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №174 від 11.02.2015р. (а.с. 18). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться його життям та здоров`ям, тому 14.07.2017 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/2055/17 відповідача було позбавлено батьківських прав щодо сина, [PERSON] . (а.с. 19,20). Внаслідок невиконання відповідачем рішення Суворовського районного суду м. Одеси від «28» вересня 2011 року за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина, яка станом на березень 2024 року складає - 269 095 грн. 90 коп. (а.с. 21,22). Розмір заборгованості підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам по ВП № 46122037. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Як регламентує ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.1-2 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як рекомендує п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При розрахунку розміру пені суд виходить з розрахунків заборгованості державного виконавця, яку сторони не оспорюють (протилежного матеріали справи не містять). Таким чином сукупний розмір пені (котра розрахована позивачем згідно вищезазначених формул) за прострочення сплати відповідачем аліментів становить 92011 гривень 26 копійок Суд погоджується з вказаним розрахунком в частині обрахування пені, так як він проведений відповідно до формули, яка була визначена Великою Палатою Верховного Суду в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц та у справі №333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. 01 березня 2024 року між позивачем та адвокатом Івановою Ганною Степанівною був укладений договір про надання правничої допомоги №01/03/24-1. (а.с. 23). В межах розгляду справи, адвокат Іванова Г. С. підготувала позовну заяву. Розмір витрат [PERSON] за надання правничої допомоги загалом склав 12000 гривень, що також підтверджується прибутковим касовим ордером від 01.03.2024 року. (а.с. 26). Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.\~Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати\~на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Враховуючи зазначені законодавчі приписи, у т.ч.

Outcome: approved