Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернулась до Воловецького районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкоди у здійсненні [PERSON] права володіння та користування домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] шляхом демонтажу та засипання вигрібної ями, яка розміщена на земельній ділянці дворогосподарства [PERSON] , жителя [ADDRESS] , а також зобов`язати [PERSON] спрямувати каналізаційні стоки, які надходять із будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в інше, належним чином облаштоване місце, віддалене від дворогосподарства земельної ділянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона є власником домоволодіння - житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується\~інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта -\~номер інформаційної\~довідки 388528529\~від 26.07.2024. Зазначений будинок розміщений на земельній ділянці, яка є суміжною з сусідньою земельною ділянкою та розташованого на ній житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Власником цього домоволодіння є відповідач - [PERSON] . Позивач стверджує, що на подвір`ї відповідача, на відстані приблизно 50 сантиметрів від його огорожі та 7 метрів від вікон її будинку, а також 15 метрів від шахтного колодязя позивачки, розміщено вигрібну яму, практично на межі їхніх земельних ділянок. Дану вигрібну яму відповідачем споруджено з автомобільних шин наприкінці літа 2023 (серпень-вересень), які встановлені в землю на глибину приблизно 1,5 метри. Позивач зазначає, що у цю вигрібну яму потрапляють рідкі побутові відходи у вигляді стоків та іншого сантехнічного обладнання, оскільки у будинку сусіда наявна каналізаційна розводка. Через те, що вказана вигрібна яма не є водонепроникною і має відкрите дно, споруджена з автомобільних шин, які встановлені одна на одну, частина цих відходів потрапляє в ґрунт та підземні води. В результаті цього забруднюється навколишнє природне середовище, в тому числі вода у її криниці (колодязі), що становить реальну небезпеку не лише для членів її сім`ї, а й для інших мешканців села. Крім того, позивач стверджує, що в повітрі відчувається різкий запах аміаку та інші неприємні запахи від вигрібної ями, яка ніколи своєчасно не очищається, через що на подвір`ї будинку відповідача постійно стоїть нестерпний сморід, особливо влітку. Позивач констатує, що з метою перевірки питної води в колодязі, остання звернулась до Свалявської філії Державної установи «Закарпатський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України», з якою уклала договір № 11 від 10.06.2024 на бактеріологічне дослідження питної води в колодязі. Як вбачається із результату санітарно-мікробіологічного дослідження питної води №27 від 13.06.2024, проведеного Воловецьким лабораторним відділенням Свалявської філії ДУ «Закарпатський обласний центр КПХ МОЗ України», проба питної води з шахтного колодязя позивачки за мікробіологічними показниками не відповідає ДСанПіН 2.2.4.171-10 (виявлено ріст загальних коліформ). Наявність або відсутність коліформних бактерій свідчить про наявність або відсутність у воді більш небезпечних речовин, що викликають хвороби. Також, Актом розгляду звернення гр. [PERSON] , складеним комісією Нижньоворітської сільської ради за наслідками проведеного обстеження земельної ділянки відповідача у присутності [PERSON] встановлено, що на земельній ділянці в домогосподарстві [PERSON] викопаний септик для прийому каналізаційних стоків із житлового будинку де він проживає, відстань від септика до колодязя питної води гр. [PERSON] складає 15 метрів, що суперечить санітарним нормам. Комісією Нижньоворітської сільської ради рекомендовано впорядкувати та у 14-денний термін засипати септик, який розміщений на відстані 15 метрів до колодязя питної води позивачки [PERSON] . Також позивачка вказала, що протиправні дії відповідача тривають понад 10 місяців, в результаті яких у позивачки з`явився хронічний стресовий стан, постійна емоційна напруженість, стійкий депресивний стан, порушився нормальний спосіб життя. Позивачка не має можливості належним чином користуватися житловим будинком, власним майном, а також земельною ділянкою. Вода в колодязі забруднена та є непридатною до вживання. Позивачка зазначає, що через постійні хвилювання має постійні нервові зриви, потребує консультації та лікування у невролога. Таким чином, позивачка вважає, що відповідач [PERSON] в порушення вищенаведених норм, спорудив на своїй земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вигрібну яму, яка не відповідає вимогам державних будівельних норм, санітарних норм та правил. Також, позивачка зазначила, що нею понесено судові витрати за надання їй правничої допомоги в сумі 30\~000,00 грн. Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання учасників справи Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з мотивів, викладених у позовній заяві, просили суд позов задоволити повністю. Відповідач в судовому засіданні вважає позов безпідставним, просить у задоволенні позову відмовити. Нижньоворітська сільська рада у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 21.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 03.10.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - номер інформаційної довідки 388528529 від 26.07.2024 позивачка [PERSON] є власником домоволодіння - житлового будинку, який знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Зазначений будинок розміщений на земельній ділянці, яка є суміжною до сусідньої земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Власником цього домоволодіння є відповідач - [PERSON] , що підтверджено відповідачем в судовому засіданні. Як зазначив представник позивачки в судовому засіданні та не заперечив відповідач, на подвір`ї останнього, на відстані приблизно 50 сантиметрів від його огорожі та 7 метрів від вікон її будинку, а також 15 метрів від шахтного колодязя позивачки, розміщено вигрібну яму, яку відповідачем споруджено з автомобільних шин. Позивач зазначила, що у цю вигрібну яму потрапляють рідкі побутові відходи у вигляді стоків та іншого сантехнічного обладнання. З метою перевірки якості питної води в колодязі, між [PERSON] та Свалявською філією Державної установи «Закарпатський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» укладено договір № 11 від 10.06.2024 на бактеріологічне дослідження питної води в колодязі позивачки. Як вбачається із результату санітарно-мікробіологічного дослідження питної води №27 від 13.06.2024, проведеного Воловецьким лабораторним відділенням Свалявської філії ДУ «Закарпатський обласний центр КПХ МОЗ України», проба питної води з шахтного колодязя позивачки за мікробіологічними показниками не відповідає ДСанПіН 2.2.4.171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для поживання людиною» (виявлено ріст загальних коліформ). Актом розгляду звернення гр. [PERSON] , складеним комісією Нижньоворітської сільської ради за наслідками проведеного обстеження земельної ділянки відповідача у присутності [PERSON] встановлено, що на земельній ділянці в домогосподарстві [PERSON] є викопаний септик для прийому каналізаційних стоків із житлового будинку де він проживає, відстань від септика до колодязя питної води гр. [PERSON] складає 15 метрів, що суперечить санітарним нормам. Комісією Нижньоворітської сільської ради рекомендовано впорядкувати та у 14-денний термін засипати септик, який розміщений на відстані 15 метрів до колодязя питної води позивачки [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем у наданий комісією термін свої зобов`язання. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.13ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ч.4\~ст.10 ЦПК\~України суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою статті\~2, статті\~8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~визначено, що право кожного на життя охороняється законом, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла. Згідно із ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 1\~статті 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Статтями\~90,\~91 Земельного кодексу України\~(надалі\~ЗК України) визначено права та обов`язки власників земельних ділянок. Відповідно до п. «г» ч. 1\~ ст. 96 ЗК України\~землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Згідно із ч. 1\~ст.\~103\~ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до\~ст. 104 ЗК України\~власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Тобто, якщо дії сусіда є неправомірними та не відповідають умові заподіяння якнайменших незручностей, такі дії підлягають припиненню. Частиною другою\~ст.\~152\~ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Нормами\~ст. 319 ЦК України\~встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~передбачено обов`язки громадян у галузі охорони навколишнього природного середовища,а саме громадяни України зобов`язані: (а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; (б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; (в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; (г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Пунктом 1.1. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року № 145, передбачено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Згідно пункту 2.21 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 березня 2011 року №145, рідкі відходи (фекалії,сеча,помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах). У разі наявності дворових вбиралень вигрібна яма може бути спільною. Вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Об`єм вигребу розраховується виходячи з чисельності населення,що ним користується. Вигреби необхідно очищати у міру їх заповнення. Перевезення рідких відходів з вигребів та розміщення їх на території приватних володінь, а також використання їх як добрива в сільському господарстві забороняється. Згідно пункту 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць вигреби повинні бути віддалені від меж земельних ділянок навчальних та лікувально-профілактичних закладів, стін житлових та громадських будівель і споруд, майданчиків для ігор дітей та відпочинку населення на відстань неменше 20м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Спірні питання щодо місць розміщення вигребів на території присадибної ділянки розглядаються у порядку вирішення земельних спорів згідно з законодавством. В умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м, при цьому відстань від вигребів до громадських колодязів і каптажів джерел повинна бути не менше 50 м. При цьому слід враховувати напрямок схилу ділянки. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Перевіряючи та оцінюючи доводи позивачки та її представника, заперечення відповідача, суд вважає, що сторона позивача довела належними доказами, що відповідач порушив санітарні норми та право позивача на безпечні умови проживання внаслідок облаштування септика, відповідачем в ході розгляду справи не подаоа суду будь-яких доказів у підтвердження зворотнього. Позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами як невідповідність вказаного септика вимогам нормативно-правових актів у галузі санітарних норм, будівництва та правил добросусідства, так і доведено незручності (неприємні запахи, забруднення тощо), що завдає позивачці станом на дату звернення з позовом облаштований відповідачем септик. Будь - яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надані. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, судом встановлено належними та допустимими доказами, що дворогосподарство відповідача, створює такі негативні наслідки, як забруднення навколишнього середовища у тому числі води у криниці позивачки, вигрібна яма, споруджена відповідачем [PERSON] , необлаштована належним чином відповідно до будівельних та санітарних норм. В матеріалах справи відсутні докази та не надані такі сторонами в ході розгляду справи, що відповідачем впорядковано та засипано септик, який розміщений на відстані 15 метрів до колодязя питної води позивачки [PERSON] . Нормами ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оцінюючи та аналізуючи надані сторонами на підтвердження позову докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено існування вигрібної ями (викопного септика) для прийому каналізаційних стоків із житлового будинку, на земельній ділянці в дворогосподарстві відповідача, де він проживає, суміжного землекористувача позивачки, мешканця [ADDRESS] , який розміщений на відстані 15-ти метрів до колодязя питної води позивачки. Встановлено факт невідповідності питної води з шахтного колодязя позивачки за мікробіологічними показниками ДСанПіН 2.2.4.171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної призначеної для поживання людиною» (виявлено ріст загальних коліформ). Задовольняючи позов про порушення правил добросусідства та усунення перешкод, суд виходить з того, що позивачка тривалий час зверталася до відповідача із проханням, щодо усунення перешкод у користуванні її домоволодінням та земельною ділянкою, в судовому засіданні відповідач не заперечив щодо можливості узгодити з позивачкою місцезнаходження іншої вигрібної ями. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved