Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 16 квітня 2022 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO] .\~ Позивачем зазначається, що вона з дитиною проживає разом. Відповідач з ними не проживає. Всі встановлені в законодавстві обов`язки по вихованню дитини на даний час вона виконує самостійно. З відповідачем не досягли жодних домовленостей щодо того, в який спосіб відповідач буде виконувати свій матеріальний обов`язок перед дитиною та, відповідно, який розмір аліментів сплачуватиме на її утримання. Дитина потребує значних витрат для забезпечення належного рівня життя, зокрема, витрат на одяг, харчування, засоби гігієни, медичний догляд, а також для забезпечення належного рівня освіти. На даний час, позивач не працює.\~ Відповідач офіційно зареєстрований ФОП основний вид діяльності 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. У відповідача наявне нерухоме майно земельна ділянка в с.Підлужжя, кадастровий номер: 2625884200:02:001:0577 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1 га., а також земельна ділянка в м.Івано-Франківськ, кадастровий номер: 2610100000;21:003:0523 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0566 га. Крім того, у відповідача наявне рухоме майно вантажні транспортні засоби. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 15 000,00 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 15 000,00 гривень щомісяця, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків немає. Відповідач є працездатним та таким, що немає, а ні інших неповнолітніх дітей, а ні непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні. Відсутність даних обставин, дає можливість відповідачу в повній мірі виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, до досягнення нею повноліття та аліменти на утримання позивачки щомісяця, до досягнення дитиною трирічного віку. Також позивачем зазначається, що дитина мешкає разом з нею, вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Щомісячно витрачає на утримання дитини близько 30 000 грн., а саме: 10 000,00 грн. на харчування, 3 000,00 грн. на комунальні послуги, 10 000,00 на взуття та одяг, 1000,00 грн. на іграшки, 2 000,00 грн. на ліки, 1000,00 грн. на засоби гігієни, 2000,00 грн. на памперси, 1000,00 грн. на дитячий садочок тощо. Враховуючи наявність у відповідача доходів, з метою якнайкращого забезпечення інтересів та потреб дитини, у позивача виникла необхідність звернутися до суду з позовом та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у сумі 15 000,00 гривень щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у сумі 15 000,00 гривень щомісяця, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. 26.09.2024 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що на утриманні відповідача перебувають: батько [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером, мати [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером та інвалідом 3 групи, а також рідний брат відповідача [PERSON] , [INFO] , який є хворим на психічні розлади. Відповідач фактично утримує і сина [PERSON] , і саму позивачку, і своїх батьків, і рідного брата. Звичайно, що суми на утримання є невеликими, адже середньомісячний дохід відповідача також не високий. І ті кошти, які добровільно надає відповідач позивачці на утримання їх сина та на утримання позивачки на думку останньої є недостатніми. Таким чином, посилання позивачки на те, що відповідач не надає кошти на їх утримання є неправдивими. Також, позивачка приховала той факт, що усі збереження, які мав відповідач, він потратив на придбання квартири для проживання їх сім`ї. Дана квартира була зареєстрована на ім`я позивачки. Після погіршення стосунків між сторонами, відповідач та позивачка домовилися, що відповідач не претендуватиме на дану квартиру, а позивачка відмовляється від аліментів, як на своє утримання так і на утримання їхнього сина [PERSON] . Однак, позивачка не дотрималася такої домовленості. Крім того, позивач в позові вказує, що у відповідача ніби то наявне рухоме майно, а саме вантажні транспортні засоби. Однак, і така обставина не відповідає дійсності, адже для здійснення підприємницької діяльності відповідач при потребі орендує вантажні транспорті засоби, а власних транспортних засобів немає. Також, не заслуговують на увагу доводи позовної заяви про те, що позивачка витрачає на утримання сина 15 000,00 гривень, адже жодних доказів таких витрат позивачка не надала. Діючи в інтересах сина, беручи до уваги розмір доходу, наявність інших осіб на утриманні, відповідач не заперечує, щоб рішенням суду була стягнута сума аліментів на утримання сина в розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, що становить 2563,00 грн. Щодо стягнення аліментів на утримання позивачки, просить суд відмовити в задоволенні такого позову в повному обсязі, з підстав наведених у даному відзиві. 10.10.2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач офіційно зареєстрований як ФОП, основний вид діяльності 49.41 Внтажний автомобільний транспорт. У відповідача наявне нерухоме майно земельна ділянка в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2625884200:02:001:0577 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1 га., а також земельна ділянка в [ADDRESS] , кадастровий номер: 2610100000:21:003:0523 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0566 га. Істотних обставин, які могли б унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків немає. Відповідач є цілком працездатним та таким, що немає, а ні інших неповнолітніх дітей, а ні непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні. Відсутність даних обставин, дає можливість відповідачу в повній мірі виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, до досягнення нею повноліття та аліменти на її утримання щомісяця, до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Зазначені у відзиві [PERSON] на позовну заяву про стягнення аліментів, особи, не є членами сім`ї відповідача, а тому обов`язки по сплаті аліментів на неповнолітню дитину та жінку, до досягнення дитиною 3 річного віку, стосуються дитини, матері та [PERSON] . Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивач та її представник\~ в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві. Позивач суду пояснила, що на даний час вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує державну соціальну допомогу при\~ народженні дитини у розмірі 860 гривень. Інших доходів не має. Має на утриманні неповнолітню дитину від попереднього шлюбу. На даний час дитина не відвідує дитячий садочок. Після подання позову відповідач декілька разів передавав дитині одяг та продукти. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, а саме просив суд стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2563,00 грн., в іншій частині вимог позову просив відмовити.\~ Зазначив, що в літній період року середній дохід відповідача [PERSON] \~ становить приблизно 40 000,00 грн. В зимовий період відповідач доходу не має. Суд, вислухавши думку позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 30.09.1989 року. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серія [NUMBER] від 08.06.2016 року [PERSON] є пенсіонером. Вид пенсії по інвалідності, 3-тя група, загальне захворювання. Термін дії до 31.05.2018 року. 16.04.2022 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно, Серія [NUMBER] від 01.04.2023 року (а.с.6). Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] Серія [NUMBER] від 01.06.2022 року [PERSON] є пенсіонером. Вид пенсії за віком. Представником відповідача долучено до матеріалів позовної заяви копію виписки із медичної карти хворого денного стаціонару №152/12 від 11.07.2022 року [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія [NUMBER] від 20.10.2022 року (а.с.8). 20.12.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюбний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Довгалюком Б.В., зареєстрований в реєстрі за №2694 (а.с.7). Із витягів з реєстру територіальної громади вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.9,12). Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрований, як фізична особа підприємець, вид діяльності 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний) (а.с.13-14). Відповідно до довідки №15777 від 18.09.2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за даними Муніципального реєстру Івано-Франківської міської територіальної громади [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта від 23.09.2024 року [PERSON] на праві власності, в розмірі частки 1/1 належить квартира загальною площею 79,5 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , а також\~ земельна ділянка кадастровий номер: 2622884201:01:001:0048, площею 0,1241 га в розмірі частки 1/1 та 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Також із зазначеного витягу вбачається, що позивачці на праві власності, в розмірі частки 1/1 належить земельна ділянка кадастровий номер 2622884200:02:001:0067, площею 0,17 га., яка передана в оренду ТзОВ «ҐУДВЕЛЛІ\~ УКРАЇНА». Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Як встановлено судом неповнолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначила, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу при\~ народженні дитини у розмірі 860 гривень. Інших доходів не має. Щомісячні витрати на дитину становлять приблизно 30 000,00 гривень, а саме: 10 000,00 грн. на харчування, 3 000,00 грн. на комунальні послуги, 10 000,00 на взуття та одяг, 1000,00 грн. на іграшки, 2 000,00 грн. на ліки, 1000,00 грн. на засоби гігієни, 2000,00 грн. на памперси, 1000,00 грн. на дитячий садочок тощо. Після подання позову відповідач декілька разів передавав дитині одяг та продукти. Зазначені обставини підтверджуються оглянутими судом квитанціями про придбання [PERSON] продуктів харчування та поясненнями позивачки. На даний час сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, позивач не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх або непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований ФОП, займається підприємницькою діяльністю. Посилання відповідача про те, що він проживає разом з батьками, які є пенсіонерами та потребують його матеріальної підтримки, не можуть бути прийнято судом до уваги, оскільки батьки відповідача отримують пенсію. Крім того, посилання відповідача про те, що на його утриманні\~ перебуває рідний брат [PERSON] , [INFO] , який є хворим на психічні розлади, суд до уваги не приймає, оскільки до матеріалів справи не долучено жодних доказів на підтвердження зазначених обставин. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В той же час, позивачем не долучено належних доказів, які свідчать про витрати, які вона несе на утримання дитину [PERSON] , так і не надано доказів витрат щодо придбання продовольчих та непродовольчих товарів. Крім того, як встановлено судом, дитина сторін на даний час не відвідує дитячий садок. Зазначення позивачем таких витрат на утримання дитини, як придбання ліків та комунальних послуг, суд не приймає до уваги, оскільки дитина сторін на обліку у лікарів не перебуває та такі витрати відповідно до ст.185 СК України відносяться до додаткових, а комунальні послуги не можуть вважатися витратами на утримання дитини. Враховуючи матеріальне становище сторін, доведений позивачем розмір витрат на утримання дитини,\~ та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, навчанні, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3 500,00 гривень, щомісячно, починаючи з 03 вересня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 1 ст.79, ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.84СК України право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, судом встановлено, що сторони разом не проживають, малолітня дитина сторін [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, яка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Оскільки відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх або непрацездатних осіб на утриманні не має, тому на думку суду, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з 03 вересня 2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів. На підставі викладеного та ст.ст. 79,84,180-184 СК України,

Outcome: partial