Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 167 738 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 1/4235975, за умовами якого банк надав останньому кредит на споживчі потреби в розмірі 99 000,00 грн., строком на 72 місяці з 26 листопада 2021 року до 25 листопада 2027 року, зі сплатою щомісячних процентів у розмірі 15% річних і комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35% від суми кредиту. 29 серпня 2023 року, на підставі договору про відступлення права вимоги № 4-2023, відбулася передача права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт». У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 26 лютого 2024 року у відповідача виникла заборгованість. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва 19 березня 2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами не було отримано, конверт разом з вказаними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial