Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

У травні 2024 року представник позивача звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по членських внесках у сумі 3 290,00 грн. та судові витрати. Позов обґрунтовує тим, що [PERSON] є членом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» та володіє гаражним боксом № [NUMBER] на території кооперативу площею 20,5 м. кв., гараж металевий з погребом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка, як власник гаражного боксу свій обов`язок щомісячно сплачувати солідарний внесок на утримання гаражного кооперативу не виконує, заборгованість відповідачки станосить 3 290,00 грн., у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.05.2024 залишено без руху вказану позовну заяву та надано позивачу строк на усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, які були усуненні представником 31.05.2024. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка відзив на позовну заяву не подала. Сповіщалась належним чином, проте повідомлення не було вручено та повернулось до суду за закінченням терміну зберігання. У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідачка [PERSON] є членом Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський», користується гаражним боксом № [NUMBER] на території кооперативу площею 20,5 м. кв., за адресою: [ADDRESS] . Обслуговування та утримання вказаних гаражних боксів на підставі рішення Виконкому київської міської ради від 18.09.1978 року. Відповідно до п. 9.3 Статуту кооперативу, затвердженого загальними зборами членів кооперативу від 19.03.2016 року, член кооперативу зобов`язаний вчасно і в повному обсязі вносити встановлені Статутом і Загальними зборами внески. Розмір членських внесків встановлювався зборами кооперативу. Як вбачається з позовної заяви, відповідачка, отримуючи послуги з утримання та обслуговування гаражних боксів з 1 січня 2019 року по 1 січня 2024 року, не сплачує вартість за отримані послуги, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість по сплаті членських внесків по гаражному боксу № [NUMBER] у розмірі 3 290,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Оскільки відповідачка не виконує свій обов`язок по сплаті членських внесків кооперативу, то суд приходить до висновку про стягнення з неї на користь позивача суму заборгованості у розмірі 3290,00 грн.. Таким чином з врахуванням викладеного, оскільки відповідач отримувала послуги з обслуговування та утримання гаражних боксів № [NUMBER] , які здійснювались позивачем, однак не сплачувала позивачу вартості отриманих послуг, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, представник позивача у позовній заяві просив вирішити питання про стягнення судових витрат. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 09.04.2024 року. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Враховуючи, що позов задоволено, витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Деснянський» в у розмірі 2000,00 грн. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved