Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

На адресу Гусятинського районного суду Тернопільської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.. Представник позивача ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, проте, у поданій заяві про ухвалення додаткового рішення просив її розгляд проводити у відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не подав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали цивільної справи, та докази в їх сукупності, суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити, виходячи з наступних підстав: Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2024 року, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №737928 від 27 жовтня 2021 року в розмірі 27\~101 (двадцять сім тисяч сто одна) грн. 75 коп.. Рішення у справі було постановлено без участі сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України,\~витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.\~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача подано договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року укладений між позивачем та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; додаткову угоду №002913702911 від 27.06.2024 року до договору про надання правової допомоги; детальний опис робіт (наданих послуг); акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27.06.2024 року. Вартість наданих послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги оцінена на загальну суму 6 000, 00 грн. відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), відповідно до якого вказується розмір та обсяг наданої правової допомоги із зазначенням її вартості. У той же час, суд зауважує на тому, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Такий висновок суду відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження №61-21442св19). Таким чином, вартість фактично наданих послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги складає суму у розмірі 6 000,00 грн.. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог.\~Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України, інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 3) у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, вищевказані судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України, тому з відповідача слід стягнути витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6 000, 00 грн.. На підставі наведеного та

Outcome: approved