Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

19.08.2024 року ОСББ «Воронезька 3» в особі представника звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воронезька 3» суму заборгованості по внескам на управління будинком, за період з 01.07.2019 року по 31.07.2024 року, в розмірі 17112,43 грн., а також понесені судові витрати: зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн.; на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1500,00 грн. В обґрунтування позову вказав, що ОСББ «Воронезька 3» здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , але свої зобов`язання щодо своєчасної сплати внесків на витрати з управління будинку виконує неналежним чином, що призвело до виникнення у нього заборгованості за період з 01.07.2019 року по 31.07.2024 року в розмірі 17112,43 грн. У зв`язку з вище зазначеним, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 23.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін. У відповідності до ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК\~України) відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Відзиву від відповідача до суду не надходило. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, день та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до норм ЦПК України. Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано ОСББ «Воронезька 3», створене власниками квартир багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] , яке діє на підставі статуту. ОСББ «Воронезька 3» у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Статуту ОСББ забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у ньому шляхом самозабезпечення. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно зі ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Рішенням загальних зборів членів ОСББ від 22.06.2019 року, встановлено розмір внеску на управління будинком в сумі 5,27 грн. за 1 кв.м. Рішенням загальних зборів членів ОСББ від 21.02.2020 року, встановлено розмір внеску на управління будинком в сумі 6,00 грн. за 1 кв.м. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Проте відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати внесків на управління будинку належним чином не виконував, що призвело до виникнення у нього заборгованості за період з 01.07.2019 року по 31.07.2024 року в розмірі 17112,43 грн. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позовну заяву, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина 3 статті 267 ЦК України). 30.03.2020 року був прийнятий Закон України №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким Розділ І «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, згідно з яким, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний закон набрав чинності 02.04.2020 року. Разом з тим, з 24.02.2022 року дотепер в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24.022022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ (з наступними змінами). Законом України від 15.03.2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу продовжуються на строк його дії. Вказаний Закон набрав чинності 17.03.2022 року. За таких обставин, перебіг строку позовної давності у рамках даної справи, що розпочався у грудні 2019 року, не закінчився у серпні 2024 року, а продовжений у порядку пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачка порушила встановлений ОСББ порядок оплати відповідної послуги, а також визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачки суму заборгованості по внескам на управління будинком, за період з 01.07.2019 року по 31.07.2024 року, в розмірі 17112,43 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу судових витрат. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу, представником позивача надано: - договір про надання правової допомоги від 01.08.2024 року; - додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 01.08.2024 року; - акт про приймання-передачу виконаних робіт за надання юридичних послуг згідно договору від 01.08.2024 року від 13.08.2024 року; - платіжна інструкція №839 від 10.08.2024 року. Суд приходить до висновку, що надані представником позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: approved