Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив: - надати йому дозвіл на усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати Новомосковський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису № 224 про народження малолітнього [PERSON] , [INFO] , складений Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області від 08 травня 2019 року, змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », та змінивши по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Батьком дитини записати громадянина України - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що з 25 травня 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з якою до цього проживав як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Мати дитини та заявник бажають, щоб останній став усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , якого заявник виховує протягом тривалого часу. [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] , [INFO] , мешкають разом у 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , де створені всі належні та необхідні умови для забезпечення потреб проживаючих. В сім`ї склалися теплі та дружні відносини. [PERSON] вважає заявника своїм батьком, хоче носити його прізвище та по-батькові. [PERSON] жодних протипоказань для усиновлення малолітньої дитини не має, є цілком фізично та психічно здоровим, до кримінальної відповідальності не притягався, має постійний фінансовий дохід. Мати дитини також, надала свою згоду на усиновлення заявником малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року відкрито провадження по справі (а.с. 35). У призначеному судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, зазначив, що разом з дружиною вони стали проживати однією сім`єю, коли [PERSON] виповнилося приблизно 1 рік. Він його вважає своїм сином, іншого ставлення і бути не може. Дитина теж до нього прив`язана та вважає його батьком. Заявник вважає, що створив і надалі буде створювати для дитини гармонійні умови, які забезпечуватимуть його розвиток. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, щодо усиновлення [PERSON] свого малолітнього сина не заперечувала. Представник органу опіки та піклування Полтавець В.В. , в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги також підтримала, наполягала на їх задоволенні, зазначила, що усиновлення малолітнього [PERSON] заявником відповідатиме інтересам дитини. Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON] , про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 224, видано свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 08 травня 2019 року, у відповідності до якого матір`ю дитини є [PERSON] (а.с. 14). Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені зі слів матері, відповідно до вимог ст. 135 СК України (а.с. 20) 25 червня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджено відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] виданим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якого, після реєстрацію шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] » (а.с. 9). Подружжя [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають однією сім`єю у 3-х кімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання № 877 від 10.05.2019 року (а.с. 15). 3/8 частки вказаного домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Голубовою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-645(а.с. 21). 5/8 частки вказаного домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідчене державним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Голубовою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-238 (а.с. 25). Заявою від 16.08.2024 року, [PERSON] дала свою згоду на проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 24). [PERSON] за результатами висновку про стан здоров`я КП «Новомосковського міського центру первинної медико-санітарної допомоги» від 24 червня 2024 року є цілком здоровим, у лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.с. 11); на території України станом на 23липня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягався, не знятої чи непогашеної судимостей не має, у розшуку не перебуває (а.с. 10); як вбачається із наданої довідки від 10 липня 2024 року, має стабільний та регулярний дохід, офіційно працює оператором верстатів з програмним керуванням (а.с. 12); за місцем проживання характеризується з позитивного боку, скарг від сусідів на нього не надходило (а.с. 13). Матір дитини [PERSON] щодо усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не заперечувала, а також надала свою згоду на зміну його прізвища на « [PERSON] » та по-батькові на « [PERSON] », про що свідчать долучені до матеріалів справи заява від 24липня 2024 року, посвідчені приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнекою Л.А., зареєстрована в реєстрі за № 1648 (а.с. 19). Крім того, 20 серпня 2024 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради постановлено висновок про доцільність усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та відповідність його інтересам дитини. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. У відповідності до ч.1 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за необхідне допитати. Відповідно до вимог ст. 207 СК України усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випадків передбачених вимогами ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В силу вимог ч.1, ч.3 ст.211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 224 СК України, суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа вже опікується дитиною; 4) особу дитини та стан її здоров`я; 5) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. В силу вимог ст. 218 СК для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. За положеннями ч. 2 ст. 224 СК України при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен покладатися обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 вказаної Конвенції відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007 року за №3, суд вирішуючи заяву по суті, зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Суд виходячи із наданих матеріалів справи та заслухавши покази сторін у судовому засіданні, приходить до переконання, що усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , заявником якнайкраще забезпечить права та інтереси дитини. [PERSON] створено всі належні та необхідні умови для належного рівня життя, виховання та розвитку дитини. Згідно вимог ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що для усиновлення додержані усі вимоги діючого законодавства України, підстав для відмови у задоволені заяви про усиновлення дитини, не встановлено, а тому заява про усиновлення відповідає правам та інтересам дитини і підлягає задоволенню. За нормами ст. 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявник відповідає всім вимогам, встановленим ст. 211 Сімейного Кодексу України, саме тому в інтересах дитини: малолітнього [PERSON] , статус якого дозволяє бути усиновленим, вважає за необхідне дозволити [PERSON] бути усиновлювачем. Відповідно до ст. 231 СК України за заявою усиновителя суд вносить зміни до актових записів про народження дітей, в судовому засіданні заявлено про внесення змін до прізвища, по батькові дитини та відомостей про її батька. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Мати дитини [PERSON] стосовно внесення змін до актового запису про народження її сина не заперечувала. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). На підставі викладеного та

Outcome: approved