Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась із заявою про встановлення факту смерті особи на території іноземної держави. В заяві вона посилається на те, що заявниця [PERSON] є онучкою [PERSON] , [INFO] , громадянина України, який помер [INFO] в м. Тула, Тульської області, Російська федерація. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , актовий запис № 170229710003209333008. [PERSON] , наприкінці 2021 року приїхав погостювати на зиму до родичів у м. Тула, Тульської області, Російська Федерація і перебував там до моменту повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року. Після початку повномасштабного вторгнення село Новотимофіївка, Миколаївська область, Баштанський район потрапило в зону бойових дій, і внаслідок постійних обстрілів [PERSON] був вимушений залишитись території Російської Федерації, оскільки евакуація на територію, підконтрольну України, в той час була неможливою. Дідусь [PERSON] дуже сильно засмутився з цього приводу та захворів в наслідок чого помер [INFO] в м. Тула, Тульської області, Російська Федерація. Після смерті [PERSON] , у заявника виникла потреба в оформлені спадкових справ після смерті дідуся та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у заявника відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] , яке б було видане органами державної реєстрації актів цивільного стану України. Отримати зазначене свідоцтво про смерть у заявника немає можливості, оскільки, органами державної реєстрації актів цивільного стану України не приймаються документи про смерть, видані на території держави, з якою відбуваються військові дії. На підставі викладеного заявниця просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Короченки, Чуднівського району Житомирської області, що зареєстрований [ADDRESS] , дата смерті- [INFO] , місце смерті - Російська Федерація, Тульська область, м. Тула. В судовому засідання заявниця підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Представники Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Судом встановлені наступні обставини справи. Так [PERSON] є онучкою [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Короченки, Чуднівського району Житомирської області, що зареєстрований [ADDRESS] , помер - [INFO] , місце смерті - Російська Федерація, Тульська область, м. Тула. Вищевказаний факт підтверджується поясненнями заявниці. Окрім того, в судовому засіданні заявниця надала для огляду оригінал свідоцтва про смерть [NUMBER] , актовий запис № 170229710003209333008.щодо [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Короченки, Чуднівського району Житомирської області, з якого убачається, що він помер [INFO] в м. Тула, Тульської області, Російська федерація. Після смерті [PERSON] , у заявника виникла потреба в оформлені спадкових справ після смерті дідуся та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у заявника відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] , яке б було видане органами державної реєстрації актів цивільного стану України. Правові підстави ухваленого рішення. Частиною 3,4 статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) встановлено: «Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.» «Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.» Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання; Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (діалі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 4, 7 глави 1 розділу II вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У даному факт смерті вже зареєстрований іноземним органом реєстрації. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з Російською Федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України -2.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Таким чином, дія Конвенції від 22.01.1993р. та Протоколу від 28.03.1997р. зупинена з 27.12.22 р. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації актів цивільного стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України. Міністерства закордонних справ України 23.05.2001 № 32/5/101 (у редакції наказу Мін`юсту України, МЗС України 25.08.2004 № 90/5/191(гі066-04), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 1 червня 2001 р. за № 473/5664. реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом, довідки про смерть, виданої компетентними органами, держави перебування. Іноземні офіційні документи користуються доказовою силою офіційних документів на території України за умови їх засвідчення штампом апостиль та перекладу на українську мову. 24 лютого 2022 року у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України, вторгнення російських військ задля знищення Української держави, захоплення силою української території та встановлення окупаційного контролю Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з Росією без розриву консульських відносин, відповідно до статті 2 Віденської конвенції про консульські зносини 1963 року. В подальшому, Міністерство закордонних справ України повідомило про припинення виконання своїх функцій Посольством України в Москві та консульських установ України на території РФ. Таким чином, зважаючи на припинення дипломатичних відносин та закриття всіх консульських установ, зазначена консульська дія з реєстрації смерті громадян України, померлих за кордоном, не може бути вчинена Посольством України в РФ. На викладеного, наявні підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянина України - [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Короченки, Чуднівського району Житомирської області, що зареєстрований [ADDRESS] , дата смерті- [INFO] , місце смерті - Російська Федерація, Тульська область, м. Тула.

Outcome: approved