Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~06 лютого 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування регламентної виплати в порядку регресу. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [PERSON] 04.11.2017, приблизно о 18 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Шахтарській, зі сторони вул. Нововолинської в напрямку бульвару Шевченка у м. Нововолинську Волинської області, проявив безпечність та неуважність, не переконався в безпеці руху, не стежив за зміною дорожньої обстановки, перевищив максимальну швидкість на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак «обмеження максимальної швидкості» (знак 3.29, відповідно до якого забороняється перевищувати швидкість 40 км/год.), перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, перебуваючи на перехресті вулиць Шахтарська та Святого Володимира у м. Нововолинську почав здійснювати обгін автомобіля, який рухався в попутному напрямку в місці, де даний маневр заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, поблизу буд. [ADDRESS] допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ1117» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який внаслідок отриманих ушкоджень помер. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на момент ДТП не була застрахована, тому, відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило потерпілим кошти за поданими ними заявами, відповідно до звіту про оцінку вартості збитків, в загальному розмірі 217769,94 грн., з яких: 41379,96 грн. за заявою [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 25 січня 2020 року; 20689,98 грн. за заявою [PERSON] ; 115200 грн. за заявою ТОВ «ЮК» Центр Автовиплат Поліс» про виплату страхового відшкодування пов`язаного з втратою годувальника; 40500 грн. за заявою ТОВ «ЮК» Центр Автовиплат Поліс» про виплату страхового відшкодування пов`язаного із витратами на поховання. Попри неодноразові звернення, в добровільному порядку витрати понесені МТ СБУ відповідач [PERSON] не компенсував, а тому, на підставі ст.1116, ст.1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.38, ст.39 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", просить суд стягнути з відповідача [PERSON] в користь МТСБУ 220038,26 грн. регламентної виплати в порядку регресу, що включає 2268,32 грн. понесених витрат на оцінку вартості збитків та судові витрати у справі в сумі 3028 грн. У судове засідання представник позивача адвокат Капля А.С. не з`явилася, у п.4 позовної заяви просила проводити розгляд справи у відсутності позивача та його представника та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі (а.с. 4). У відповіді на відзив представник позивача спростував твердження представника відповідача [PERSON] щодо пропуску позивачем строку позовної давності, посилаючись на ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, яким доповнено п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України та визначено, що в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжується на строк його дії (а.с.80-82). Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку їм SMS-повідомлення (а.с.125-126). У поданому до суду відзиві (а.с.74-77) представник відповідача послався на те, що перебіг позовної давності за регресними зобов`язаннями починається від дня виконання основного зобов`язання, а тому вважає, що строк позовної давності позивачем пропущений. На обґрунтування своїх тверджень зазначає, що зобов`язання про відшкодування шкоди потерпілим було виконано саме 05 червня 2020 року (хоча в своїй заяві позивач невірно датує виплату 05.06.2021), а з позовом до суду МТСБУ звернулося по спливу трирічного строку - 06 лютого 2024 року. При цьому, ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності зупиняється, лише у випадку коли позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях (п.4 ч.1 ст.263 ЦК України), а до спірних правовідносин не може бути застосований ЗУ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» від 08 листопада 2023 року, оскільки такий немає зворотної дії в часі (був ухвалений після спливу строку позовної давності). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно з копією вироку Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2019 року, відповідач [PERSON] 04.11.2017 року, близько 18 год. 45 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Шахтарській, зі сторони вул. Нововолинської в напрямку бульвару Шевченка у м. Нововолинську Волинської області, проявив безпечність та неуважність, не переконався в безпеці руху, не стежив за зміною дорожньої обстановки, перевищив максимальну швидкість на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак «обмеження максимальної швидкості» (знак 3.29, відповідно до якого забороняється перевищувати швидкість 40 км/год.), перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, а також, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, перебуваючи на перехресті вулиць Шахтарська та Святого Володимира у м. Нововолинську почав здійснювати обгін автомобіля, який рухався в попутному напрямку в місці, де даний маневр заборонено, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, поблизу буд. [ADDRESS] допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ1117» реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який внаслідок отриманих ушкоджень помер (а.с.8-20). Вироком суду встановлено, що водій [PERSON] грубо порушив вимоги п.п.1.5, 2.3б, 2.9а, 10.1, 12.4, 12.0б, 14.2в, 14.6а), 3.29 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2011 року зі змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №860 від 15.11.2017 року, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України, з врахуванням внесених змін за ухвалою Рівненського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року (а.с.17-20). Оскільки цивільна правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була, а потерпілим не було добровільно виплачені кошти на відшкодування понесених витрат, [PERSON] та [PERSON] після повідомлення про страховий випадок (а.с.33), звернулися до МТСБУ з заявами щодо отримання страхового відшкодування (а.с.25,32). З метою встановлення розміру заподіяння шкоди МТСБУ залучило ТОВ «СОС Сервіс Україна», котрим був складений звіт № 808-181224-4572194 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-1119» д.н.з. [NUMBER] (а.с.40-48). Вартість наданих послуг ТОВ «СОС Сервіс Україна» склала 2268,32 грн. і вказані кошти були виплачені МТСБУ, що підтверджується платіжними дорученнями №912025 від 05 лютого 2019 року (а.с.53) та №1476511 від 19 березня 2020 року (а.с.53 зворот). Згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3.1/2709 від 16 грудня 2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду заподіяну в результаті ДТП в розмірі 40500 грн. ( а.с. 21). \~ \~ \~ \~Згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №3.1/1941 від 12 листопада 2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду заподіяну в результаті ДТП в розмірі 115200 грн. (а.с.22). \~ \~ \~ \~Згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №6123 від 04 червня 2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду заподіяну в результаті ДТП в розмірі 41379,96 грн. (а.с.24). Та згідно з наказом про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №6124 від 16 грудня року МТСБУ відшкодувало шкоду заподіяну в результаті ДТП в розмірі 20689,98 грн. (а.с.23). Оскільки відповідач у добровільному порядку не відшкодував МТСБУ сплачені у порядку регламенту кошти, позивач МТСБУ отримало право подати в регресному порядку позов до водія транспортного засобу, який не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності (а.с.39) Що стосується заяви представника відповідача про відмову в задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності, суд зазначає наступне. Згідно з платіжною інструкцією№1479232 від 05 червня 2020 року (а.с.51), платіжною інструкцією №1479233 від 05 червня 2020 року (а.с.51 зворот), №2545847 від 18 грудня 2020 року (а.с.52), №2544500 від 13 листопада 2020 року (а.с.52 зворот), МТСБУ\~виплатило потерпілим особам усього 217769,94 грн. Тобто виплата МТСБУ страхового відшкодування була здійснена кількома платежами, останній з яких датований 13 листопада 2020 року (позивач невірно зазначив дату останньої виплати 05 червня 2021 року). Отже, з часу проведення такої виплати, протягом строку позовної давності позивач мав право на пред`явлення регресної вимоги до винної особи\~- відповідача на відшкодування проведених виплат. 27 листопада 2023 року відповідачу [PERSON] було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 220038,26 грн. (а.с.50) з реквізитами рахунків, що залишена [PERSON] без уваги. Згідно із пунктом 22.1\~статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п.а п.41.1 ст.41 ЗУ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~п.1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п.38.2.1.\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Згідно із статтею 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з положеннями\~ст.257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як уже зазначено вище, відповідно до п.2.1 ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення частини шостої\~статті 261 ЦК України\~моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням\~день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні). Судом встановлено, що МТСБУ правомірно провела регламентну виплату потерпілим особам і остання виплата була здійснена 13 листопада 2020 року. Відповідно до відміток, що наявні у позовній заяві, МТСБУ звернулося до суду з даним позовом 30 січня 2024 року (позов направлений засобами поштового зв`язку), який зареєстрований судом за вхідним номером 06 лютого 2024 року (а.с.1). При цьому, суд враховує, що згідно з\~указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією РФ проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»\~внесено зміни до\~ЦК України\~щодо строків позовної давності. Так,\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено п.19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії. Посилання представника відповідача на те, що перебіг позовної давності зупиняється лише у випадку коли сторона у справі перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях (п.4 ч.1 ст.263 ЦК України) є надуманими, а тому не береться до уваги судом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була забезпечена полісом, він є винуватцем ДТП, то повинен нести відповідальність за завдану шкоду. Такого висновку суд приходить з огляду також на те, що з моменту виникнення у МТСБУ права на пред`явлення позову до моменту звернення до суду з даним позовом строк позовної давності не був пропущений і у суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин норм ч.4 ст.267 ЦК України. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача МТСБУ 220038,26 грн. сплаченої регламентної виплати в порядку регресу, тобто з витратами понесеними позивачем за встановлення розміру заподіяної шкоди. У відповідності до ч.1\~ст. 41 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача, суд стягує понесені ним судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved