Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

у вересні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що він та відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 липня 2001 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільний син є повнолітнім. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що декілька років подружнє життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Зазначає, що він та відповідачка мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, позивачка почала нехтувати сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки. У зв`язку із тим, що відповідачка не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, любові та взаємодопомоги, він втратив до дружини почуття любові та поваги. Також зазначає, що надання строку на примирення не виправить стан їх відносин з дружиною, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки відповідачка відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку, він звернувся із цим позовом до суду та просить розірвати шлюб. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання на 16 жовтня 2024 року о 10.00 год. У судове засідання 16 жовтня 2024 року з`явився позивач та його представник адвокат Осипчук С. В. Відповідач не з`явилась, про час, місце та дату слухання справи повідомлялась належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 06 листопада 2024 року на 09.00 год. У судове засідання 06 листопада 2024 року з`явились сторони та представник позивача адвокат Осипчук С. В. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Зазначив, що збереження шлюбу неможливе з підстав, зазначених у позові. Додатково зауважив, що у їх сім`ї відсутня доброта, немає сімейного тепла. Окрім того, позивачка безпідставно звинувачувала його у домашньому насильстві, що підтверджується рішенням Київського апеляційного суду, яким постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство скасовано. Зазначені неправомірні звинувачення зі сторони дружини стали для нього поштовхом для прийняття остаточного рішення про неможливість збереження сім`ї та розірвання шлюбу. Зазначив, що на примирення він не згодний. Просив шлюб з відповідачкою розірвати. Відповідачка у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Зауважила, що все, що про неї написано у позові - наклеп. Насправді їх шлюб розпадається через вживання позивачем алкоголем, на грунті чого у них в родині виникали сварки. Окрім того, у чоловіка з`явилася коханка, відносини з якою він не приховував та навіть пропонував жити втрьох. Зазначила, що вона завжди сама хотіла розлучитися з чоловіком, однак він не давав їй це зробити. Відтак, також просила суд не давати строк на примирення та розірвати їх з позивачем шлюб. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 07 липня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 624. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 13 серпня 2024 року Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У шлюбі у позивача та відповідача [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Позивач вказує, що подальше збереження їх родини є неможливим, на що відповідач не заперечує. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а з урахуванням позиції відповідачки, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved