Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Прокурор звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року [PERSON] визнано винуватим за спричинення [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень (ч.1 ст.121 КК України). У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] провів 8 ліжко-днів (з 23.05.2022 по 31.05.2022) на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР. На його лікування витрачено бюджетні кошти в сумі 14004,48 грн., з яких за рахунок коштів державного бюджету - 12995,44 грн. та за рахунок коштів місцевого бюджету - 1009,04 грн. Ані Криворізькою міською радою, ані лікарнею по теперішній час жодних заходів до відшкодування даних витрат не вжито, що порушує економічні інтереси держави і призвело до необхідності звернення керівника Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до суду з даним позовом в інтересах держави. Процесуальні дії у справі. 20.06.2024 позовна заява надійшла до суду. 21.06.2024 суддя з метою визначення підсудності скористався даними Єдиного державного демографічного реєстру. Встановлена реєстрація відповідача. 25.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведенні повідомлені у встановленому законом порядку. Прокурор заявив клопотання про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви з додатками направлялась судом за адресами реєстрації та проживання відповідача, але повернулися до суду. Крім того, відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, у судове засідання відповідач повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом надання відзиву на позов не скористався, жодних заяв, клопотань від нього не надходило. Оскільки порядок виклику відповідача в судове засідання, передбачений ст. 128 ЦПК України, дотримано, суд вирішує справу за наявними матеріалами, та проголошує про ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.224 та ст.280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року у справі №213/1348/22 (пр.1-кп/213/185/22), який набрав законної сили 23 серпня 2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України по факту спричинення 23 травня 2022 року тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , [INFO] . З отриманими внаслідок злочину тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував 8 ліжко-днів на стаціонарному лікуванні у торакальному відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР за рахунок бюджетних коштів в період з 23 травня 2022 року по 31 травня 2022 року та на його лікування витрачено 14004,48 грн., з яких за рахунок коштів державного бюджету - 12995,44 грн. (1624,43 х 8 =12995,44 грн.) та за рахунок коштів місцевого бюджету - 1009,04 грн. (126,13 х 8 = 1009,04) грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними довідками-розрахунками. Розмір нарахованих коштів відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини щодо відшкодування шкоди, завданої злочином. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Згідно з п. 2 вказаного вище Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Висновок суду. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, зокрема, вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Оскільки однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження під час розгялду справи. Судом встановлено, що відповідач вчинив злочин, тому зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн.

Outcome: approved