Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» в особі його представника Мєшніка К.І. звернулося до Коломацького районного суду Харківської області із позовною заявою, в якій позивач просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank», укладеним між його сторонами 17 березня 2020 року, у розмірі 28584 гривні 91 копійка, а також стягнути із відповідачки понесені Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17 березня 2020 року відповідачка [PERSON] звернулася до АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з метою отримання банківських послуг і, підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, [PERSON] підтвердила, що ознайомилася та отримала примірник вищезазначених документів у мобільному додатку, що складають договір про надання\~банківських послуг\~«Monobank», і зобов`язалася виконувати його умови. Крім того, представник позивача, обґрунтовуючи позов, вказав, що на підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000 гривень 00 копійок у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Як запевнив у позовній заяві позивач в особі його представника Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» виконало умови вказаного вище договору, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту на умовах, передбачених договором, проте [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, не надала Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого станом на 16 червня 2024 року у неї виникла заборгованість перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 28584 гривні 91 копійка, про стягнення якої позивачем заявлено вимогу. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 16 вересня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні. 25 вересня 2024 року відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] ,\~не заперечуючи\~факту\~існування між\~нею та\~позивачем договірних\~відносин і\~фактично визнаючи,\~що заборгованість\~за кредитним\~договором нею\~не сплачується,\~\~позовні вимоги\~ визнала\~частково. Так, відповідачка повністю визнала, що між нею та позивачем існують договірні грошові зобов`язання, які виникли внаслідок отримання нею кредитних коштів у сумі 20000 гривень 00 копійок, і що за цими зобов`язаннями у неї дійсно є заборгованість перед позивачем, а тому не заперечувала проти стягнення із неї на користь позивача суми отриманого кредиту в розмірі 20000 гривень 00 копійок і задоволення позову в цій частині, розстрочивши виконання судового рішення на 1 рік. Водночас [PERSON] у відзиві просила суд у задоволенні вимог позивача про стягнення із неї нарахованих відсотків за користування кредитом, а також сплаченої позивачем суми судового збору відмовити із тих підстав, що вона є багатодітною матір`ю, на теперішній час ніде не працевлаштована та не отримує власних доходів, має кредитні зобов`язання ще перед двома кредиторами, на погашення заборгованості перед якими витрачається більша частина заробітної плати, яку отримує її чоловік, і у зв`язку із цим, а також з огляду на військові дії в Україні та безпосередньо на території Харківської області, які розпочалися 24 лютого 2022 року, виконання зобов`язань за кредитним договором стало неможливим і у неї відсутня фінансова спроможність повністю сплатити позивачеві всю суму заборгованості за кредитом, а також суми сплаченого позивачем судового збору. Не погодившись із запереченнями відповідачки на позов, викладеними нею у відзиві, представник позивача [PERSON] , діючи від імені та в інтересах Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», 09 жовтня 2024 року подав до суду відповідь на відзив, де виклав свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачкою у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Так,\~у відповіді\~на відзивпредставник позивача [PERSON] зазначив наступне: 1) позивачем до позовної заяви додано копію Анкети- заяви до Договору про надання банківських послуг, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та Витяг з Тарифів за карткою «Monobank», які є доказами, що підтверджують факт укладання Договору про надання банківських послуг від 17 березня 2020 року; 2) підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір про надання\~банківських послуг\~«Monobank» та зобов`язалася виконувати його умови; 3) у вищевказаних документах, що разом становлять укладений між позивачем та відповідачем договір містяться всі істотні умови договору, у тому числі умови про процентну ставку, пеню, штрафи, умови та строк повернення кредиту, зокрема відповідно до пункту 3 Анкети- заяви відповідачка погодилася, що у разі виходу з пільгового періоду, який діє до 62 днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць, а отже відсоткова ставка встановлена та погоджена відповідачкою безпосередньо в підписаній нею Анкеті-заяві; 4) підписанням Анкети заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором, а також визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях та підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Також,\~представник позивача\~у відповіді\~на відзив\~акцентував увагу\~на тому,\~що надана банком деталізована виписка про рух коштів по картковому рахунку відповідачки, довідки про наявність рахунку та про розмір встановленого кредитного ліміту, є допустимими, належними та достатніми доказами, що підтверджують факт відкриття рахунку, отримання відповідачкою банківської картки, встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами, а також існування заборгованості за кредитом і його розміру. Крім того, представник позивача вказав, що доводи відповідачки про наявність у неї грошового зобов`язання перед позивачем (які вона визнала) у розмірі лише 20000 гривень 00 копійок є необґрунтованими, і з тих підстав що: 1) окрім суми отриманого кредиту відповідачка користувалася послугами «Покупка частинами» на загальну суму 6699 гривень 00 копійок; 2) вона повинна сплати відсотки за користування кредитними коштами, позаяк відсоткова ставка за користування кредитом встановлена та погоджена відповідачкою безпосередньо в підписаній нею Анкеті-заяві. Окремо, представник позивача у поданому відзиві зазначив, що з врахуванням вимог ЦПК України та пунктів 3.6, 8.12, 9.4 Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у позивача наявні правові підстави для стягнення із відповідача понесених ним судових витрат зі сплати судового збору за вказаним позовом у повному обсязі. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому 23 серпня 2024 року подав до суду письмову заяву за вх.№1440/01-51/24 (а.с. 38), в якій просив справу розглядати без участі представника АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідача, яка отримана [PERSON] особисто (а.с.123, 130). Причини неявки відповідачка суду не повідомляла, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Водночас, відповідно до частини третьої вказаної статті Кодексу якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки відповідачка своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалася, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направила, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки за наявними у справі матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що всім учасникам судового процесу судом створені належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог і заперечень, а також надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством України повноважень, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі фактичні обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, викладених у відповідних заявах, об`єктивно, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд зазначає наступне. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Із досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що 17 березня 2020 року з метою\~отримання банківських\~послуг [PERSON] звернулася\~до АТ\~«Універсал Банк»,\~ підписавши Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов Договору (а.с. 11). Підписавши Анкету - заяву до Договору про надання банківських послуг відповідачка погодилася, що вказана Анкета - заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» , Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. Також відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. У пункті 3 Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг зазначено, що пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні, та у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2 % на місяць. Решта умов, передбачених ч.1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в Договорі та Тарифах. Із долученого позивачем до позовної заяви Витягу з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank (далі Умови) (а.с.12-29) вбачається, що договір про надання банківський послуг «Monobank» - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг «Monobank», Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, Інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг «Monobank» - це письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору. Також, згідно Умов банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов Договору. Номер поточного рахунку, операції за яким здійснюється з використанням електронного платіжного засобу- платіжної картки, зазначається у Анкеті-заяві. Для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Картка передається Клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною Клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом. Уклавши Договір шляхом підписання Анкети-заяви, клієнт підтверджує, що: він до укладання ним Договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту, тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування, та отримав відповідні документи від Банку і погоджується з ними, зокрема щодо: умови кредитування (зокрема, щодо можливої суми кредиту, строку, на який кредит може бути одержаний , типу процентної ставки (фіксованої, змінюваної (плаваючої) тощо, переваг та недоліків пропонованих схем кредитування; орієнтовної загальної вартості кредиту ( в тому числі реальної річної процентної ставки) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та інформацією щодо необхідності укладання договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту тощо. Відповідно до глави 5 розділу ІІ Умов ліміт кредитування та строк його дії встановлюються згідно умов, зазначених у цьому Договорі. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовилися, що Банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в Договорі. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання (а.с. 33). Пунктом 5.25 та 5.26 глави 5 розділу ІІ Умов визначено, що сторони погодили, що зобов`язання Банку за цим Договором та Додатками до нього за невикористаною Клієнтом сумою кредиту/ліміту кредитування є відкличними і без ризиковими (Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови). Строк дії кредитної лінії 25 років. Сторони домовилися, що строк користування лімітом кредитування автоматично подовжується на новий строк дії ліміту кредитування ( тобто додатково ще на 5 календарних років) у розмірі попереднього ліміту кредитування ( який діяв станом на останній календарний день дії строку поточного ліміту кредитування), починаючи з першого календарного дня, що слідує за датою закінчення попереднього строку дії ліміту кредитування, та Клієнт має право отримати у банку нову картку. Крім того, 04 лютого 2022 року відповідачкою [PERSON] оформлено послугу «Покупка частинами», за якою банк надав кредит з метою придбання товару в магазинах партнера, що підтверджується відповідною заявою Клієнта №20.30.0005174808, паспортом споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку, а також таблицею обчислення загальної вартості кредиту, підписаних відповідачкою в електронному вигляді за допомогою накладання електронного цифрового підпису (а.с. 114-118). У заяві Клієнта за №20.30.0005174808 від 04 лютого 2022 року зазначено (а.с. 114), що підписанням цієї заяви [PERSON] погодилася, що ця заява Клієнта разом з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту становить кредитний договір, а також те, що вона ознайомлена з Умовами та правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, Тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також, у вказаній заяві зазначені основні умови кредитування, зокрема: вид кредиту покупка частинами збільшення строку; тип кредиту невідновлювальна лінія; мета отримання кредиту придбання товару; ліміт кредиту 6699 гривень 00 копійок; строк кредиту 11 місяців; процентна ставка (фіксована) - 1,02% на місяць; розмір щомісячного платежу 626 гривень 58 копійок; розмір авансового платежу 626 гривень 58 копійок; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту - [NUMBER] . \~ Згідно довідки про наявність рахунку від 08 жовтня 2024 року, виданої АТ «Універсал Банк», банком на ім`я [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] та видано картку: [NUMBER] - «чорна картка» строком дії до листопада 2024 року (а.с. 112). Із довідки про розмір встановленого кредитного ліміту по кредитному договору від 17 березня 2020 року (клієнт [PERSON] за карткою [NUMBER] ), вбачається, що банком за період з 17 березня 2020 року по 04 лютого 2022 року здійсненні наступні банківські операції: 1) 17 березня 2020 року встановлено кредитний ліміт в сумі 20000 гривень 00 копійок; 2) 10 травня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 19100 гривень 00 копійок; 3) 11 травня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 18900 гривень 00 копійок; 4) 10 червня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 18400 гривень 00 копійок; 5) 07 серпня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 17700 гривень 00 копійок; 6) 09 вересня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 17300 гривень 00 копійок; 7) 22 вересня 2020 року зменшено кредитний ліміт до 17200 гривень 00 копійок; 8) 04 лютого 2022 року зменшено кредитний ліміт до 16600 гривень 00 копійок (а.с. 113). Враховуючи вищевикладене, договір про надання банківських послуг №б/н, укладений між\~його сторонами\~17\~березня 2020\~року,є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим ст. 3 ЦК України, а також ст. 1054 ЦК України, ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17 березня 2020 року, укладеного між АТ "Універсал Банк" та [PERSON] , вбачається, що станом на 18 червня 2024 року загальний залишок заборгованості за наданим кредитом складає 28584 гривні 91 копійка (а.с. 7-10). Як вбачається\~із виписки про рух коштів за період з 17 березня 2020 року по 18 червня 2024 року\~ від 08\~жовтня 2024\~року,\~наданої АТ\~«Універсал Банк»,\~ відповідачка користувалася кредитними коштами, як шляхом зняття готівки у банкоматах, так і здійснювала розрахунки за покупки в магазинах, аптеках, кафе, перераховувала кошти на інші карткові рахунки, а також здійснювала поповнення кредитної картки (а.с. 106-111). Вказана виписка, в якій зафіксована інформація про рух коштів по картці, є належним, допустимим і достатнім доказом щодо розрахунку вимог АТ\~«Універсал Банк». Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові, датованій 25 травня 2021 року, у справі № 554/4300/16-ц. Крім того, банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5(далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Згідно із бухгалтерським обліком, якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості. Аналіз кредиторської заборгованості проводиться на підставі використання фінансової звітності, бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того, щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами маштабів діяльності установи, при складанні розрахунку заборгованості, використовуються ряд коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості, як показники фінансових результатів. Таким чином, розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Як вже зазначалося вище із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, вбачається , що відповідачка впродовж 2020-2022 років активно користувалася кредитною карткою, нею систематично вносились кошти на погашення заборгованості. Таким чином, відповідачка своїми діями визнавала наявність кредитних правовідносин з АТ «Універсал Банк». Ці обставини відповідачкою не спростовані, доказів щодо неотримання коштів або їх фактичного повернення останньою не надано. Розмір заявленої банком заборгованості за кредитом в розмірі 28584 гривні 91 копійка підтверджується наданими позивачем випискою та розрахунком заборгованості, який є арифметично правильним, він проведений та відповідає умовам вказаного договору, тобто є належним та допустимим доказом існування заборгованості та її розміру, що, в свою чергу, жодним чином не спростовано відповідачкою. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ст. 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ст. 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Нормою, закріпленою у абз. 2 ч.2 ст. 639 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплене визначення, згідно якого електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України (п.13ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Приписами, закріпленими у статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В ч.1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). А у ч. 2 ст. 1054 ЦК України закріплене правило, за яким до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до\~ч.\~1\~ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина 3 статті 1054 ЦК України). Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). У відповідності до вимог ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ч.\~1\~ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами, визначеними ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як з`ясовано судом, у підписаній [PERSON] анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг,\~а також у заяві Клієнта №20.30.0005174808 від 04 лютого 2022 року, паспорті споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, підписаних відповідачкою в електронному вигляді за допомогою накладання електронного цифрового підпису,\~ викладено інформацію про тип кредиту, його ліміт, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку, платежі за додаткові та супутні послуги, загальні витрати за кредитом, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, реальну річну процентну ставку, а тому відповідачка повністю ознайомлена з умовами кредитування, а отже підписавши їх, позичальник відповідно до статей 3 та 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання. Як зазначив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Суд констатує, що правочин, укладений між його сторонами, відповідно до статті 204 ЦК України є правомірним та укладений у письмовій формі, отже сторонами дотримано вимоги ст. 1055 ЦК України щодо форми кредитного договору. З огляду\~на вищевикладене,\~на підставі\~досліджених у\~судовому засіданні\~доказів,\~суд вважає\~доведеним факт\~невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання банківських послуг №б/н, укладеного між його сторонами 17 березня 2020 року, у розмірі 28584 гривні 91 копійка. Водночас доводи відповідачки з приводу відсутності підстав для задоволення позову, викладені нею у відзиві на позовну заяву, суд вважає необґрунтованими і такими, що жодним чином не свідчать про відсутність обставин, якими представник позивача обґрунтовував заявлені у позові вимоги. Крім того, суд за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 3028 гривні 00 копійок. Також, у поданому до суду відзиві на позовну заяву [PERSON] серед іншого просила суд про розстрочення виконання ухваленого у справі рішення суду терміном на 1 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. За правилами, закріпленими у ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Зі змісту ч.3 ст. 435 ЦПК України вбачається, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. У п. 2 ч. 4 ст. 435 ЦПК України закріплено норму, згідно якої, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан. За результатами тлумачення положень, зафіксованих у ст. 435 ЦПК України. Можна зробити висновок, що розстрочка - це надання боржникові права здійснювати виконання судового рішення частинами і в строки, встановлені судом. Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку. Обставинами, які ускладнюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді та безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому. Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням; суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що відповідачка [PERSON] належним чином не обґрунтувала підстави для розстрочення виконання рішення суду, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища. Окрім того, відповідачка не конкретизувала, яким саме чином, якими частинами, а також та за який проміжок часу вона має реальну можливість сплатити за судовим рішенням суму стягнутої із неї заборгованості. За вказаних обставин, суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідачки [PERSON] про розстрочку виконання рішення суду слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю. Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що згідно положень, закріплених у ст.435 ЦПК України, вона має право після ухвалення рішення суду звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду. Суд також вважає за доцільне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved