Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Адвокат Козар М.В., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, який мотивує тим, що між його довірителем та відповідачем 11 липня 2024 року був укладений шлюб. Відомостей про наявність дітей від даного шлюбу матеріали справи не містять. Однак спільне життя не склалось через відсутність взаємопорозуміння, кожен із подружжя живе своїм життям, шлюбні стосунки фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, на переконання позивача реєстрація шлюбу носить лише формальний характер. Тому, просить суд шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився та згідно прохальної частини позовної заяви, представник позивача просить провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також не скористалася правом на участь у судовому засіданні та подала заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить відновити їй дошлюбне прізвище. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11.07.2024 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №483 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.07.2024. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Судом встановлено, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейних відносин, їх шлюб існує формально, примирення між сторонами не можливе, спору про поділ майна не має. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З`ясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд у відповідності до ст. 112 Сімейного Кодексу України вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 105 СК України даний шлюб слід розірвати. Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За такого, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер та його розірвання буде відповідати волі кожного з подружжя. За приписами статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, з урахуванням прохання відповідача відновити її дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити відповідачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу у розмірі 1 211,2 грн.

Outcome: approved