Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-05 00:00:00

Позивач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради звернулися до суду з позовом до відповідача про стягнення державної соціальної допомоги. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Департаменту надміру виплачені кошти в розмірі 6279,00 грн та сплачений судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що [PERSON] перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю». Відповідно до ст. 2 Закону, громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 6 Закону розмір державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю за умовами, передбаченими частиною першою статті 4 цього Закону, встановлюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність , зокрема, особам, які досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, - 30 відсотків. На підставі поданих заяв [PERSON] від 03.06.2022, від 19.01.2023, відповідачу була призначена та здійснювалась виплата державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію в розмірі 1934,00 грн. щомісяця (з 02.06.2022 по 01.12.2022) та 2093,00 грн. щомісяця (з 19.01.2023 по 18.07.2023). 09.03.2023 [PERSON] звернулась із заявою про припинення виплати державної допомоги у зв`язку із оформленням пенсії за віком з 06.12.2022 та зобов`язалась повернути переплачені кошти державної допомоги в повному обсязі. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України в Черкаській області від 09.03.2023 № 384 [PERSON] призначено з 06.12.2022 пенсію за віком. Враховуючи викладене, позивач прийняв рішення від 10.03.2023 про припинення виплати державної допомоги у зв`язку із оформленням пенсії за віком з 06.12.2022. Таким чином, відповідачу за період з 06.12.2022 по 31.12.2022 надміру виплачені кошти у розмірі 1700,06 грн.; за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 надміру виплачені кошти у розмірі 6279,00 грн., а разом 7979,06 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач повідомив відповідача листами від 21.03.2023 № 2678/28-5/01-10, від 26.06.2023 №5013/28-1/01-10 про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в сумі 7979,06 грн., однак на даний час в добровільному порядку кошти не повернуто. З огляду на викладене, позивач звернувся з указаною позовною заявою до суду. 27 лютого 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відзив на позов не надходив. В судове засідання представник позивача не з`явився, скерували до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що пенсія їй була призначена автоматично, вона не знала про таке призначення, а працівник департаменту їй не роз"яснила положення про те, що з її призначенням, вона втратила право на виплату державної допомоги. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, надані докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Судом встановлено,\~що [PERSON] перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради та отримувала державну допомогу відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю». На підставі поданих заяв [PERSON] від 03.06.2022, від 19.01.2023, відповідачу була призначена та здійснювалась виплата державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію в розмірі 1934,00 грн. щомісяця (з 02.06.2022 по 01.12.2022) та 2093,00 грн. щомісяця (з 19.01.2023 по 18.07.2023). Відповідно до ст. 2 Закону, громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст. 6 Закону розмір державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю за умовами, передбаченими частиною першою статті 4 цього Закону, встановлюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, зокрема, особам, які досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, - 30 відсотків. Відповідно до ст.14 Закону, одержувачі державної соціальної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов`язку та одержання у зв`язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми. 09.03.2023 [PERSON] звернулась із заявою про припинення виплати державної допомоги у зв`язку із оформленням пенсії за віком з 06.12.2022 та зобов`язалась повернути переплачені кошти державної допомоги в повному обсязі. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України в Черкаській області від 09.03.2023 № 384 [PERSON] призначено з 06.12.2022 пенсію за віком. Відтак, відповідач повинна була звернутися до Департаменту із відповідною заявою у грудні 2022 року. Суд відхиляє заперечення відповідача щодо необізнаності у питанні призначення їй пенсії, оскільки такі твердження є необгрунтованими . Відповідач [PERSON] власносруч заповнювала заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, та несе персональну відповідальність за достовірність зазначених у ній даних. Відповідно до ст. 15 Закону суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подання документів з неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу. Відрахування на підставі таких рішень провадиться в розмірі не більш як 20 відсотків розміру державної соціальної допомоги понад відрахування з інших підстав. У всіх випадках звернення стягнень на розмір державної соціальної допомоги за одержувачем державної соціальної допомоги зберігається не менш як 50 відсотків належного розміру державної соціальної допомоги. У разі припинення виплати державної соціальної допомоги (відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Департаментом проведено перерахунок державної соціальної допомоги та встановлено, що за період з 06.12.2022 по 31.12.2022 відповідачу було надміру виплачені кошти у розмірі 1700,06 грн.; за період з 01.01.2023 по 31.03.2023 надміру виплачені кошти у розмірі 6279,00 грн., а всього 7979,06 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач повідомив відповідача листами від 21.03.2023 № 2678/28-5/01-10, від 26.06.2023 №5013/28-1/01-10 про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги в сумі 7979,06 грн., однак на даний час в добровільному порядку кошти не повернуто, що підтвердила і сама відповідач в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, з [PERSON] на користь Департаменту слід стягнути надміру виплачені кошти соціальної допомоги в розмірі 7979,06 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 51 від 28.11.2023 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved