Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-04 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Драченко В.В. звернувся до суду з позовом до ЗОЛОТОНІСЬКОГО РАЙОННОГО СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА про припинення заборони на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначив, що 14.09.2023 [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті свого чоловіка [PERSON] . Під час реєстрації права власності приватний нотаріус повідомила позивача, що Золотоніською міською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна 13.09.2006 накладено заборону на нерухоме майно [PERSON] та зареєстровано обтяження №3724372, підставою якого став архівний запис №94654-160 від 27.06.1978. Вказане обтяження перенесено нотаріусом до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зареєстровано за № 51727958 від 14.09.2023. З метою встановлення підстав накладення заборони представник позивача звернувся до Першої Золотоніської державної нотаріальної контори, як правонаступника Золотоніської міської державної нотаріальної контори, з адвокатським запитом. 04 вересня 2024 року було надано відповідь № 277/01-16 та повідомлено про відсутність запитуваних документів у зв?язку з їх зберіганням лише протягом трьох років за номенклатурою 1978 року. Представником позивача було скеровано адвокатський запит до відповідача, як заявника накладеного обтяження та у відповідь повідомлено про відсутність будь-якої заборгованості [PERSON] перед Золотоніським районним споживчим товариством, а також документів, що стали підставою для відповідного звернення, у зв`язку з чим представник [PERSON] адвокат Драченко В.В. звернувся до суду з вказаним позовом та просить припинити заборону на житловий будинок [ADDRESS] , обтяження №51727958 від 14.09.2023 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та № 3724372 від 13.09.2006 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2024 відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Драченко В.В. не з`явилися, але в матеріалах справи є заява представника про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача ЗОЛОТОНІСЬКОГО РАЙОННОГО СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА Давиденко В. у судове засідання не з`явився. Направив до суду відзив, у якому зазначив, що проти позовних вимог не заперечує та просив звільнити майно з-під накладеного арешту та припинити заборону на житловий будинок [ADDRESS] від 13.09.2006 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2023 спадкоємцем майна [PERSON] , померлого [INFO] , є [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . З копії Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів на нерухоме майно зареєстровано обтяження 13.09.2006 за №3724372, реєстратор - Золотоніська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження повідомлення, б/н, 13.09.2006, Золотоніське РАЙСТ, об`єкт обтяження - будинок по [ADDRESS] , власник - [PERSON] . Згідно Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна від\~05.09.2024\~за №393606576,\~Чорнобаївською державною\~нотаріальною конторою\~ на\~підставі повідомлення\~б/н\~від 13.09.2006 накладено обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3724372, яке належить [PERSON] . Відповідно до відповіді державного нотаріуса ПЕРШОЇ ЗОЛОТОНІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Колосовської С.О. №277/01-16 від 04.09.2024 відповідно до номенклатури справ 1978 року матеріали справи «Повідомлення про накладення заборони на нерухоме майно» підлягали зберіганню 3 (три) роки. Згідно відповіді ЗОЛОТОНІСЬКОГО РАЙОННОГО СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА Давиденка В. №184 від 11.09.2024 станом на 01.09.2024 в обліку відсутня будь-яка заборгованість [PERSON] до відшкодування перед Золотоніським районним споживчим товариством, тому підстави для накладання обтяжень на нерухоме майно у Золотоніському районному споживчому товаристві відсутні. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Зазначений висновок узгоджується і з положенням статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Дану позицію підтримує Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові № 6-449 цс15 від 10.06.2015 року. Згідно ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 41\~Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, положеннями ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Оскільки на даний час відсутні підстави для обтяження житлового будинку, враховуючи, що обтяження нерухомого майна, перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину та перешкоджають вільному та повноцінному здійсненню нею права володіння, користування та розпорядження майном, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved