Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-29 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт не проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Крім того, просить визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Посилається на те, що після смерті батька позивача залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані позивач по справі та [PERSON] . Проте, [PERSON] на день смерті батька фактично постійно з ним не проживав з 2016 року, так як в 2016 році виїхав на постійне місце проживання до рф, де невдовзі помер. Спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні. Позивач в судове засідання не прибув, 30.10.2024 року подав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, позов задовольнити. Зазначив, що не має клопотань і документів для долучення до матеріалів справи. 27.06.2024 року до суду надійшло клопотання позивача по справі від 18.06.2024 року, в якому він просить встановити факт не проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. Крім того, просить визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Справу просить розглянути без участі позивача та його представника за наявними в справі доказами. Представник відповідача Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.03.2024 року було відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд проводиться за правилами загального позовного провадження. Судом згідно копії спадкової справи встановлено наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . 30.08.2023 року представник позивача звернулася до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 30.08.2023 року була заведена спадкова справа. Нотаріусом встановлено, що заповіти, спадкові договори були відсутні. [PERSON] на день його смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою на день його смерті були зареєстровані: [PERSON] позивач по даній справі, та [PERSON] . 30.08.2023 року державним нотаріусом Чугуївської державної нотаріальної контори Дідік Є.Г. позивачу по даній справі було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач [PERSON] є спадкоємцем частки земельної ділянки площею 8,6839 га кадастровий номер 6325781500:07:000:0304 після смерті батька [PERSON] . Право на спадщину на іншу частку зазначеної земельної ділянки належить іншому сину спадкодавця [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав, яка долучена до позову, позивач [PERSON] зареєстрував своє право власності на частину вказаної земельної ділянки. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження того, що [PERSON] на день смерті батька фактично постійно з ним не проживав з 2016 року, так як в 2016 році виїхав на постійне місце проживання до рф, не підтверджені належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. На підтвердженні цих обставин представник позивача долучила до позову довідку старости Петропільського старостинського округу Шевченківської селищної ради, де зазначено, що [PERSON] фактично постійно не проживав з батьком з 2016 року. Крім того, долучено копію облікової картки, яка завірена лише представником позивача, де зазначено, що [PERSON] фактично не проживав. Вказані докази не є достатніми для встановлення обставин того, що [PERSON] з 2016 року і по день смерті батька не проживав разом з ним за адресою батька. Суд бере до уваги, що позивач не заявляв до суду клопотання про витребування, дослідження судом інших доказів. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів, що [PERSON] на день смерті батька фактично постійно з ним не проживав з 2016 року, так як в 2016 році виїхав на постійне місце проживання до рф, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підтвердження обставин того, що [PERSON] в 2016 році виїхав на постійне місце проживання до рф, де невдовзі помер, що спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні, суду взагалі не надано жодного доказу. Суд бере до уваги, що позивач по справі чи його представник не залучили до участі в даній справі в якості відповідача [PERSON] , щодо якого позивач просить встановити факт його не проживання разом із спадкодавцем, якого просить визнати таким, що не прийняв спадщину. Суду не надано докази того, що [PERSON] помер, а тому не може бути залучений належним відповідачем по справі. В разі його смерті, позивач повинен був би залучити належним відповідачем спадкоємців після смерті [PERSON] . Суду не надано докази про те, що [PERSON] помер і відсутні спадкоємці після його смерті. В постанові Верховного Суду від 02.02.2022 року по справі № 607/3269/21 зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог. Під час підготовчого судового розгляду позивач по справі не заявляв клопотання про заміну відповідача чи залучення співвідповідача по справі. Беручи до уваги, що позивач не залучив до участі в справі в якості відповідача [PERSON] , чи його спадкоємців, це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог. З урахуванням вищевикладеного, що позивач не довів, що [PERSON] на день смерті батька фактично постійно з ним не проживав з 2016 року, а також беручи до уваги, що позивач не залучив до участі в справі в якості відповідача [PERSON] , чи його спадкоємців, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Враховуючи, що суд відмовляє позивачу в задоволенні його позовних вимог, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати позивача відносяться на його рахунок.

Outcome: dismissed