Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 28 червня 2024 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю надійшла позовна заява КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплопостачання в розмірі 294 988,67 грн., з яких: основний борг у розмірі 201 945,59 грн.; 3% річних у розмірі 11 341,23 грн.; інфляційні збитки у розмірі 40 034,38 грн.; пеня у розмірі 41 667,47 грн., а також суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що КП «Теплоенерго» ДМР протягом опалювального сезону 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023 року, впродовж періоду з листопада 2020 року по березень 2023 року включно, надавались послуги з постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] , з якою 24 жовтня 2016 року було укладено договір про постачання теплової енергії №091200. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання по сплаті послуг належним чином не виконував, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги, що виникла в період з листопада 2020 року по березень 2023 року, в розмірі 294 988,67 грн., з яких: основний борг у розмірі 201 945,59 грн.; 3% річних у розмірі 11 341,23 грн.; інфляційні збитки у розмірі 40 034,38 грн.; пеня у розмірі 41 667,47 грн., а також суму сплаченого судового збору. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 червня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Ухвалою судді від 01 липня 2024 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 24 жовтня 2016 року між КП «Теплоенерго» ДМР та [PERSON] було укладено договір №091200 про постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 04 вересня 2016 року. Протягом опалювального сезону 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023 року, впродовж періоду з листопада 2020 року по березень 2023 року включно, позивачем надавались відповідачу послуги з постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Проте, остання належним чином свої зобов`язання по оплаті цих послуг не виконувала, внаслідок чого в період з листопада 2020 року по березень 2023 року виникла заборгованість в сумі 294 988,67 грн., з яких: основний борг у розмірі 201 945,59 грн.; 3% річних у розмірі 11 341,23 грн.; інфляційні збитки у розмірі 40 034,38 грн.; пеня у розмірі 41 667,47 грн. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Умовами п.п. 7.2,7.3 договору № 091200 від 24 жовтня 2016 року встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії. Відповідно до п.8.4.3 вказаного договору сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочки. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт наявності у відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за опалювальний період з листопада 2020 року по березень 2023 року, а тому також вважає, що позивачем правомірно, згідно умов п.8.4.3 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховано заявлені до стягнення пеню, інфляційні витрати та 3% відсотки річних. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2020 року по березень 2023 року в сумі 294 988,67 грн., з яких: основний борг у розмірі 201 945,59 грн.; 3% річних у розмірі 11 341,23 грн.; інфляційні збитки у розмірі 40 034,38 грн.; пеня у розмірі 41 667,47 грн., а також суму сплаченого судового збору. Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 424,83 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved