Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

У грудні 2021 року позивач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2012 по 31.10.2021 у розмірі 21109,11 гривень, втрати від інфляції у розмірі 1037,85 грн., 3% річних 438,35 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є постачальником послуг з питного водопостачання\~та водовідведення за адресою проживання відповідачів:\~ [ADDRESS] . В даній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . Відповідачі не здійснює оплату за отримані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, в квартирі відповідачів відсутній засіб обліку води, тому нарахування за послуги централізованого постачання холодної води тимчасово здійснюється за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період 01.08.2012 року по 31.10.2021 року. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 12 січня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 23 травня 2024 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2022 року скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 18 червня 2024 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, у яких вказала, що не проживання у спірному житлі не може слугувати підставою не сплачувати надані позивачем послуги. Так, для підтвердження факту не проживання у спірному житлі, відповідачами наданий акт про не проживання, складений сусідами відповідачі. Однак, зазначений акт не може бути взятий до уваги, оскільки відповідачі не зверталися до позивача у визначеному законом порядку із заявою про необхідність припинення нарахувань за послуги централізованого водопостачання або повідомлень про зміну свого фактичного місця проживання. Так, чинним законодавством передбачена чітка процедура для звільнення споживача від сплати послуг у разі тимчасової відсутності, яка не була дотримана відповідачами. У зв`язку із чим просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача подав до суду уточнену позовну заяву в якій просив стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2012 по 31.10.2021 у розмірі 20\~914,04 гривень, суму індексу інфляції у розмірі 1 037,85 гривень, 3 % річних у розмірі 438,35 гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові та у додаткових поясненнях до позову. В подальшому подала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити в обсязі зазначеному в уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснила, що ні вона, ні її син [PERSON] у спірному житлі не проживають з 2011 року. Зазначила, що вона є власником будинку, у будинку зареєстрований [PERSON] , однак будинок не придатний до проживання, тому вони там не проживають із 2011 року. Позивача повідомили про не проживання у спірному будинку лише у 2024 році. Раніше заяви до позивача не подавали та не повідомляли про не проживання та не користування послугами водопостачання. В подальшому подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Комунального підприємства «Кривбасводоканал», на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги з водопостачання та водовідведення. Згідно\~Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року\~комунальне підприємство «Кривбасводоканал» є організацією питного водопостачання основним напрямком діяльності якого є забезпечення споживачів послугами водопостачання та водовідведення вчасно та відповідної якості на підставі укладеного з власником договору та своєчасній оплаті послуг. Згідно статті 67\~ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин, регулюються Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~9\~листопада 2017\~року №\~2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року №\~630 (далі - Правила). Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII, \~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до\~п.2\~ч.1\~ст.\~5\~Закону№ 2189-VIII, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до положень пункту 17 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил). Згідно пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Так, відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII визначено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, відповідно до зазначених норм, проживаючі та/або зареєстровані у житловому приміщенні споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. [PERSON] , [PERSON] були споживачами послуг централізованого водопостачання, які надавало КП «Кривбасводоканал» за адресою [ADDRESS] . Відповідно п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавців комунальних послуг про зміну власника житла та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Також згідно п. 6 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач маж право на несплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження. Підтверджень звернення відповідача до КП «Кривбасводоканал» з відповідними заявами про тимчасове припинення нарахування плати за надання послуг з централізованого водопостачання на період тимчасової відсутності його або членів його родини у період з 01.08.2012 по 31.10.2021 матеріали справи не містять. Крім того, відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що у спірний період до позивача із відповідними заявами про припинення надання послуг не зверталася. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості до уточненої позовної заяви за період з серпня 2012 року по жовтень 2021 року, заборгованість за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , складає 20\~914,04 гривень. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано. Згідно копії заяви [PERSON] , остання звернулася до КП «Кривбасводоканал» із проханням провести опломбування вводу водопостачання за адресою [ADDRESS] у зв`язку із не проживанням та не користування водою в продовж тривалого часу (з 2011 року) лише 14.02.2024 року. 20.03.2024 року КП «Кривбасводоканал» повідомив [PERSON] про розгляд її заяви та зазначено, що 29.02.2024 представником підприємства проведено опломбування вентилю подачі питної води на водопровідному підключенні домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Крім того, згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідачів підлягають стягненню 3% річних у сумі 438,35 грн. та інфляційні втрати у сумі 1037,85 грн. (а.с. 125). Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі по 1 135 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved