Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей, в якому зазначив, що з 11.11.2011 він та відповідачка перебувають в шлюбі ,від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .З червня 2022 року по цей час між сторонами припинені шлюбні відносини , сумісне проживання та ведення спільного господарства .Оскільки примирення неможливе ,то позивач просить розірвати шлюб.При цьому позивач просить встановити факт того, що він самостійно виховує та повністю утримує двох неповнолітніх дітей ,оскільки відповідачка не бачить дітей з червня 2022 року, проживає окремо, дітьми не опікується ,участі в їх вихованні та утриманні не приймає .Крім того ,позивач просить встановити факт відсутності участі відповідачки у вихованні та утриманні неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.. 11 листопада 2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області ,актовий запис №1716 від 11 листопада 2011 року. Після одруження відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »(свідоцтво про шлюб а.с.6). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження-а.с.7,8). Із матеріалів справи виходить, не оспорюється відповідачкою, що з червня 2022 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідно до\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно\~статті 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положення\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Разом із тим, позивач просив встановити факт того, що він самостійно виховує та повністю утримує своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,оскільки протягом тривалого часу відповідачка дітьми не опікується, участі в їх вихованні та утриманні не приймає .При цьому у позовній заяві зазначив, що метою встановлення такого факту є повноцінне здійснення батьківства в інтересах дітей та для захисту своїх прав та законних інтересів, адже позивач, без згоди матері, не може змінити місце реєстрації дітей, не може самостійно приймати рішення щодо їх навчання. Ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На переконання суду, виходячи із доказів, що містяться в матеріалах справи, позивач довів, що як відвідуванням школи, так і додаткових гуртків (малювання та шахи ) , вихованням в цілому, займається він безпосередньо вже більше двох років, на підтвердження чого надав суду довідки з Полтавської загальносвітньої школи I-III ступенів № 10 ім.В.Г.Короленка Полтавської міської ради Полтавської області від 29.10.2024 та довідку директора «Шаховий клуб «Шахіст» м.Полтава від 29.10.2024,відомості викладача гуртка малювання та ліплення. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Так, згідно з положень ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу\~одна з основних його засад. Шлюб\~це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. При цьому майнового спору між подружжям на момент розгляду даної справи не заявлено. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, відповідачка проти розірвання шлюбу та встановлення факту самостійного виховання та утримання позивачем їх спільних неповнолітніх дітей , не заперечує, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved