Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) Колективного сільськогосподарського підприємства «Степове» та зобов`язати Компаніївську селищну раду Кропивницького району Кіровоградської області усунути перешкоди у здійсненні нею права користування і розпорядження земельною ділянкою шляхом виділення їй земельної ділянки у розмірі середньої земельної частки (паю) бувшого КСП «Степове» із земель комунальної власності на території Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, Стась [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про народження матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Вона змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », потім прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище « [PERSON] ». Її мати [PERSON] , [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Вона проживала разом з мамою та вступила в право володіння спадковим майном. Як єдиний спадкоємець після смерті матері, вона доглядала за житловим будинком, обробляла прибудинкову земельну ділянку, опікувалась іншим її майном. Оскільки спадкодавець померла у 1996 році, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР від 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, вона прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що належало спадкодавцеві. До складу спадщини входить право на земельну ділянку (право на середню земельну частку) в розмірі середньої частки паю по Компаніївській селищній (бувшій Полтавській сільській) раді № 13 Кропивницького району Кіровоградської області в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на вказану земельну частку (пай), вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. На виконання п.4.15, 10 глави, II розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Відповідно, надати Сертифікат на право на земельну частку (пай) вона можливості не має, так як її матері він не видавався. Тому вона не може повноцінно скористатися своїм правом на спадщину та оформити право власності на земельну частку (пай). До виходу на пенсію, до 1989 року її мати, [PERSON] , працювала у колгоспі «Комуніст» Компаніївського району Кіровоградської області. Відповідно до Розпорядження представника Президента України від 31 березня 1993 року № 69 «Про реєстрацію КДСП «Степове» КДСП «Степове» є правонаступником КДСП «Комуніст». За інформацією відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, [PERSON] включено до списку-додатку до державного акту громадян - членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Степове» Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, які мають право на земельну частку (пай). Колективному сільськогосподарському підприємству «Степове» відповідно до рішення Полтавської сільської ради від 03.02.1995 року №4 передано у колективну власність 4566,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, Сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не було надруковано, в зв`язку з чим, її ім`я в список -додаток членів колишнього КСП «Степове», що додавався до рішення сесії Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області від 16 серпня 2001 року № 79 «Про передачу в приватну власність земельних часток (паїв) із земель колективної власності громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» вже не внесли. Таким чином, на момент паювання земель її мати була включена у список громадян членів КСП «Степове», отже мала право на земельну частку (пай), але не отримала сертифікат. За інформацією відділу у Компаніївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 238/29-21 від 8 листопада 2021 року надано копію державного акту на право колективної власності на землю КСП «Степове» зі списками членів-співвласників КСП «Степове», де під номером 467 міститься прізвище члена КСП «Степове» - [PERSON] . Хоча, з часу виникнення спірних правовідносин минув тривалий час, однак на момент отримання зазначеним сільгосппідприємством державного акту на право колективної власності на землю, [PERSON] була його членом, а згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленої в рішенні від 27 серпня 2014 року по справі №6-12823св14, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільгосппідприємством державного акта про право колективної власності на землю, яке є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Тобто, на думку позивачки, в даному випадку, на заявлені нею вимоги, позовна давність не поширюється. Таким чином, право позивача підлягає захисту шляхом відновлення порушеного права на отримання земельної частки (паю), яка перебувала у колективній власності без визначення меж цієї часки в натурі (на місцевості), відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95. Представником відповідача Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області подано до суду відзив, згідно якого вважають заявлені вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: За змістом статей 22, 23 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї (ч. З ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до поданої позовної заяви [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Копія трудової книжки, як основний документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України Позивачем надано не було. Подана копія архівної довідки видана КЗ «Комунальний трудовий архів» від 25.05.2021 року №95, підтверджує лише трудовий стаж [PERSON] в колгоспі «Комуніст», відомості про членство відсутні. Державний акт серії КР №0000018 на право колективної власності на землю зареєстровано в книзі реєстрації Державних актів на право колективної власності на землю 16 квітня 1996 року за № 18 (копія додається). У списках громадян, які мають право на земельну частку (пай), що додаються до державного акту [PERSON] внесена не була. Державний акт серії КР №0000018 видано на підставі рішення Полтавської сільської ради від 03 лютого 1995 року. Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У випадку, якщо особа не отримала сертифікат на земельну частку (пай) і не була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, не зверталася до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку чи до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП, вважається, що за життя така особа не реалізувала свого права на земельну частку. Водночас, дії підприємства щодо не включення до списку громадян-членів КСП «Степове», які мають право на земельний пай, сама [PERSON] за життя не оскаржувала та, відповідно, питання про виділення їй земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у неї права власності на земельну частку (пай), за життя [PERSON] не вирішувалося. Таким чином та

Outcome: dismissed