Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-10 00:00:00

Представником позивача - адвокатом Куролесом Миколою Григоровичем в інтересах позивача [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і надвірними спорудами, в якому представник позивача просив: визнати право особистої приватної власності на житловим будинок з господарськими, побутовими будівлями і надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] , як на новостворене майно за позивачем, тобто [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначив про те, що батьки позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в 1988 році для своїх потреб в [ADDRESS] , збудували житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і надвірними спорудами. Після збудування будинку все своє життя вони в ньому і прожили. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Після збудування вказаного будинку батьки позивача, тобто [PERSON] та його дружина - мати позивача [PERSON] , належним чином не ввели будинок в експлуатацію нерухоме майно, а саме житловий будинок, не зареєстрували в відповідних органах, в зв`язку з чим не отримали свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок з господарськими, побутовими і надвірними спорудами. Так як батьки позивача в вказаному будинку проживали постійно до своєї смерті, а їхня донька - позивач по справі [PERSON] і на цей час проживає в вказаному будинку, то згідно виписок з погосподарської книги № 11(1) за 2021-2025 роки, номер об`єкта по господарському обліку [NUMBER], дійсно розташований житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . На момент смерті головою домогосподарства була [PERSON] . Після смерті батька позивача всю спадщину згідно ст. 1268 ЦК України отримала мати позивача [PERSON] , як і зазначено в по господарській книзі і таким чином стала єдиним володільцем вказаного будинку. Після смерті матері, позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги і фактично вказаний будинок з господарськими, побутовими будівлями і надвірними спорудами вже належить їй, в якому вона проживає з 1973 року а саме з дня народження і по цей час включно і це підтверджується записом в по господарській книзі. В зв`язку з тим, що не має рішення з реєстру права власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на новозбудований житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами на померлих батьків позивача, вона не може даний будинок отримати як спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємець першої черги. Згідно ст. 346 ч. 1 п. 11 Цивільного кодексу України на цей час уже неможливо надати батькам позивача право власності на вказане новозбудоване нерухоме майно з за їх смерті. Ухвалою судді [PERSON] від 17 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 08 липня 2024 року. Ухвалою суду від 08 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Після ухвалення рішення Вищої ради правосуддя від 16 липня 2024 року суддя [PERSON] був тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану вище цивільну справу передано на розгляд судді Семенівського районного суду Чернігівської області Смаги Сергія Валерійовича. 12 серпня 2024 року суддя Смага С. В. постановив ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження та призначення справи до судового засідання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, доручила представляти свої інтереси в суді адвокату Куролесу Миколі Григоровичу. У судове засідання представник позивача - адвокат Куролес Микола Григорович не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до суду подав письмову заяву, згідно даних якої просив розгляд даної справи провести без його участі та без участі позивача протягом усіх судових засідань, позов підтримує в повному обсязі, просив його задовольнити повністю. Представник відповідача, Семенівської міської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, Семенівський міський голова Новгород-Сіверського району Чернігівської області Деденко Сергій Іванович у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву, згідно даних якої просив розглянути справу без представника Семенівської міської ради протягом усіх судових засідань, у задоволенні позовних вимог міська рада не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Комунального підприємства «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, в. о. начальника Комунального підприємства «Новгород-Сіверське міжміське бюро технічної інвентаризації» Котова Людмила Михайлівна у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, згідно даних якої просила розглянути справу без представника МБТІ на розсуд суду згідно чинного законодавства. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області, завідувач Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області Доля Наталія Миколаївна у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, згідно даних якої просила розглянути справу без представника Семенівської державної нотаріальної контори Чернігівської області на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У справі встановлено, що батьки позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в 1988 році для своїх потреб в [ADDRESS] , збудували житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і надвірними спорудами. Після збудування будинку все своє життя вони в ньому і прожили. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Після збудування вказаного будинку батьки позивача, тобто [PERSON] та його дружина - мати позивача [PERSON] , належним чином не ввели будинок в експлуатацію, недвижиме майно, а саме житловий будинок, не зареєстрували в відповідних органах, в зв`язку з чим не отримали свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок з господарськими, побутовими і надвірними спорудами. Так як батьки позивача в вказаному будинку проживали постійно до своєї смерті, а їхня донька - позивач по справі [PERSON] і на цей час проживає в вказаному будинку, то згідно виписок з погосподарської книги № 11(1) за 2021-2025 роки, номер об`єкта по господарському обліку [NUMBER], дійсно рахується є житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . На момент смерті головою домогосподарства була [PERSON] . Після смерті батька позивача всю спадщину згідно ст. 1268 ЦК України отримала мати позивача [PERSON] , як і зазначено в по господарській книзі і таким чином стала єдиним володільцем вказаного будинку. Після смерті матері, позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги і фактично вказаний будинок з господарськими, побутовими будівлями і надвірними спорудами вже належить їй в якому вона проживає з 1973 року а саме з дня народження і по цей час включно і це підтверджується записом в по господарській книзі. В зв`язку з тим, що не має рішення з реєстру права власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності на новозбудований житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями і надвірними спорудами на померлих батьків позивача, вона не може даний будинок отримати як спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину, як спадкоємець першої черги. Згідно ст. 346 ч. 1 п. 11 Цивільного кодексу України на цей час уже неможливо надати батькам позивача право власності на вказане новозбудоване нерухоме майно з за їх смерті. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є - визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved