Jurisdiction: civil
Date: 2024-10-31 00:00:00

У травні 2024 року представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між сторонами. Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 1997 року, мають трьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Причиною розлучення є зрада відповідачки, що є неприпустимим для позивача. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, не проживають спільно з квітня 2022 року. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2024\~року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного\~ позовного провадження; судове засідання у справі призначено на 29 липня 2024 року 12-30 год., яке в подальшому відкладено на 30 серпня 2024 року 0930 год. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 серпня 2024 року за клопотанням відповідачки надано строк для примирення тривалістю два місяці - до 30 жовтня 2024 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2024 року провадження у справі поновлено, судове засідання в справі призначено на 01\~листопада 2024 року 10-30 год. Представник позивача адвокат Тригуб О. О. подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності її та позивача, розірвати шлюб та стягнути з відповідачки судові витрати в справі. У судове засідання не з`явилася відповідачка, не подавала до суду жодних заяв/клопотань. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи положення ст. 2, 12, 13, 81, 89 ЦПК України, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 26 липня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим виконкомом Світанківської сільської ради Ніжинського району, за актовим записом №\~7. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . За твердженням позивача, що не заперечувала відповідачка, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільно не проживають з квітня 2022 року. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, у відведений судом строк - не примирилися. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України\~слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved