Jurisdiction: civil
Date: 2024-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] , посилаючись на те, що 07.10.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 883. За результатами реєстрації отримано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 07.10.2011. Посилається на те, що від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. У них різні погляди на життя, у зв`язку з чим постійно виникають сварки, що негативно відображається на психоемоційному стані позивача та може мати негативний вплив на спільну доньку. Поступово почуття любові між позивачем та відповідачем згасло, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з грудня 2022 року. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам і інтересам дитини. Спору про місце проживання дитини та про поділ майна між сторонами не має. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Питання про стягнення аліментів на утримання дитини буде вирішуватись в іншому наказному провадженні. Підстав для збереження шлюбу з відповідачем позивач не вбачає та не бажає. На підставі викладеного просила шлюб розірвати. Залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.11.2024 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. 27.09.2024 через систему «Електронний суд» від неї надійшла заява , в якій просить позовну заяву розглядати без участі позивача. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила судові витрати залишити за нею, не стягувати їх з відповідача. 31.10.2024 від неї надійшла заява аналогічного змісту. 01.11.2024 від представника позивача адвоката Рябошапки Орини Ігорівни також надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримала та просила задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. 31.10.2024 року через систему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглядати без участі відповідача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 07.10.2011 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 883. За результатами реєстрації отримано Свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] від 07.10.2011. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Спору щодо розділу майна, що є спільною сумісною власністю, наразі не виникає. Шлюбні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, а також мають розбіжності у поглядах на сімейне життя. Відновлювати стосунки сторони наміру не мають, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Також, ураховуючи прохання позивачки, суд доходить висновку про необхідність залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved